Справа № 135/704/26 
Провадження № 2/135/522/26 

РІШЕННЯ
Іменем України
02.07.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області 
в складі: судді Корнієнка О.М., 
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ладижин Вінницької області в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
ВСТАНОВИВ:
В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що 31 серпня 1995 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу в Ладижинському відділі реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, актовий запис №166 від 31.08.1995 року. Подружнє життя з чоловіком не склалось з вини відповідача через відсутність любові та поваги до неї та членів її сім`ї, різними поглядами на життя. Вони не бажають бути разом, живуть кожен своїм життям і не намагаються перейнятися проблемами іншого. Не мають наміру поновлювати подружні стосунки. Позивач вважає, що їх сім`я остаточно розпалася. Від шлюбу є повнолітній син, майнового спору з відповідачем немає. 
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.
За таких обставин судом розглянуто справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд встановив, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстрований 31.08.1995 Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського Вінницької області, за актовим записом №166. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу – « ОСОБА_4 ». 
Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим.
Позивач просить розірвати шлюб, так як з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені. За час перебування справи в суді примирення між сторонами не відбулось. Подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача. Тому суд вважає, що їх сім`я розпалась.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати.
По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 1 331,50 грн, та вказано, що понесено витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн, що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 16.04.2026, Актом приймання-передачі виконаних робіт від 28.04.2026, квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №6 від 16.04.2026. 
Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним з складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що витрати на правничу допомогу мають складати 2500 грн.
Тому, слід стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1331,2 грн судового збору та 2500 грн витрат на правничу допомогу, що загалом становить 3831,2 грн. 
Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 12, 81, 141, 264, 265 ЦПК України,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) зареєстрований 31.08.1995 Ладижинським відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької області, за актовим записом №166.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3831,20 грн судових витрат. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя