ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

27 квітня 2026 року	Справа №160/18373/25 	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №057250006020 від 10.06.2025 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пільгової пенсії за Списком №1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зменшенням віку, передбаченого ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 1 рік за кожний повний рік такої роботи у відповідності до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 по справі №160/25396/24 визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №057250006020 від 02.08.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2024 про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши періоди роботи згідно довідки №09/23-1956 від 16.11.2023 та згідно довідки №210 від 28.02.2024, з урахуванням висновків суду. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 вказане рішення суду залишене без змін. На звернення позивача щодо призначення йому пільгової пенсії на виконання рішення суду, відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, тому і звернувся до суду з цим позовом.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/18373/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідачу.
Згідно з довідками про доставку електронного листа, позовна заява та ухвала про відкриття провадження у справі були доставлені до електронного кабінету відповідача.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався і не повідомив поважності причин його неподання, тому з огляду на положення ч. 6 ст. 162 КАС України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.
Ухвалою суду витребувано у відповідачів копію пенсійної справи позивача.
Копію пенсійної справи позивача відповідачем надано до суду через систему «Електронний суд».
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
УСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі №160/25396/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області №057250006020 від 02.08.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за Списком № 1. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.07.2024 про призначення пенсії згідно ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», врахувавши періоди роботи згідно довідки №09/23-1956 від 16.11.2023 та згідно довідки №210 від 28.02.2024, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.04.2025 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишено без змін, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 залишено без змін.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №057250006020 від 10.06.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 по справі №160/25396/24.
У рішенні, з-поміж іншого, зазначено про таке:
Відмова про призначення пенсії за віком па виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 по справі №160/25396/24 ОСОБА_1 .
Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 26.07.2024.
Вік заявника 40 років 11 місяців.
Відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та скриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим – двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на 1 рік.
Страховий стаж особи становить 39 років 6 місяців 18 днів, пільговий стаж за Списком №1 становить 19 років 3 місяці 10 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
- до розрахунку страхового та пільгового стажу враховано всі періоди роботи згідно наданих документів.
Додатковий коментар: відмовлено в призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи. 
Позивач не погоджується з таким рішенням органів пенсійного фонду, тому і звернувся з цим позовом до суду. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Цей Закон також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Статтею 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI (далі – Закон №1058) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 Закону № 1058.
Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Таким чином, згідно з абзацом першим частини третьої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію мають такі категорії осіб:
- працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років; а працівники
- провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 був затверджений Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.
Право на пенсію незалежно від віку, відповідно до вказаної постанови, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю). Термін такої роботи має складати не менше 25 років.
Так, з матеріалів справи суд установив, що позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
12.08.1993 Кабінет Міністрів України своєю постановою №637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок №637).
Так, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (розділ «Загальні положення» Порядку №637).
Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Однак, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії, зокрема, на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки.
Так, трудова книжка позивача містить такі записи про періоди його роботи (мовою трудової книжки):
Державна холдінгова компанія «Селидіввугілля» Дочірнє підприємство ДВАТ шахта «Україна»
1) 25.12.2001 принят учеником подземного электрослесаря и направлен на участок по добыче угля №1;
2) 26.02.2002 переведен подземным электрослесарем 4 разряда на этом же участке;
3) 23.03.2002 переведен дублером механика на этом же участке;
4) 05.04.2002 уволен по п.2 ст.36 КЗоТ Украины по окончанию практики;
5) 01.09.1998 – 03.06.2002 учеба в Селидовском горном техникуме на дневном отделении;
Державна холдінгова компанія «Селидіввугілля» Дочірнє підприємство ДВАТ шахта «Україна»
6) 21.07.2003 принят подземным электрослесарем 4 разряда и направлен на участок по добыче угля №1 на время летних каникул;
7) 30.08.2003 уволен по п.2 ст.36 КЗОТ Украины по окончании временной работы;
СП шахта «Украина» ГП «Селидовуголь»
8) 13.07.2004 принят подземным горным мастером и направлен на участок вентиляции и техники безопасности на время летних каникул;
9) 09.08.2004 переведен горным мастером на участок ВТВ на время прохождения практики;
10) 11.09.2004 уволен по п.2 ст.36 КЗоТ Украины по окончании производственной практики;
11) 01.09.2002 – 30.06.2005 студент денної форми навчання Національного гірничого університету;
Міністерство палива та енергетики України ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1»
12) 12.09.2005 – 04.10.2005 занят в учебном пункте;
13) 05.10.2005 принят горным мастером подземным с полным рабочим днем в шахте;
14) ВАТ «Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна №1» змінено найменування на ВАТ «Шахтоуправління «Покровське»
15) ВАТ «Шахтоуправління «Покровське» змінено найменування на «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна №1»
16) 08.02.2010 переведен на должность помощника начальника участка подземным с полным рабочим днем в шахте;
17) 18.05.2010 переведен на должность горного мастера подземным с полным рабочим днем в шахте;
19) 03.09.2010 переведен на должность заместителя начальника участка подземным с полным рабочим днем в шахте;
20) 03.09.2010 запись под №19 считать недействительной;
21) ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська Західна №1» змінено найменування на Публічне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське»
22) 10.09.2010 переведен на должность помощника начальника участка подземного с полным рабочим днем в шахте;
23) 05.05.2011 уволен по ст.38 КЗоТ Украины по собственному желанию;
Державне підприємство «Селидіввугілля» Відокремлений підрозділ Шахта «росія»
24) 23.05.2011 принят электрослесарем 4 разряда с полным рабочим днем в шахте;
25) 22.07.2011 переведен горным мастером с полным рабочим дне в шахте;
26) 01.02.2016 переведен помощником начальника участка по проведению выемочных штреков с полным рабочим дне в шахте
27) містить запис про зміну найменування підприємства;
28) 12.02.2018 переведений заступником начальника дільниці підземним;
29) 29.11.2019 Державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковане Міністерству енергетики та захисту довкілля України;
30) 07.07.2020 Державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковане Міністерству енергетики України;
31) 01.01.2022 переведений помічником начальника дільниці з монтажу демонтажу гірничого обладнання з повним робочим днем в шахті;
32) 25.07.2024 звільнений за ст.38 КЗпП України за власним бажанням.
Довідками від 16.11.2023 №09/23-1956, копії яких надані до матеріалів справи, підтверджуються періоди роботи позивача із зайнятістю більше 80% робочого часу на підземних роботах, а саме: 03.08.2016 – 14.08.2016; 15.08.2016 – 31.08.2016; 01.09.2016 – 11.02.2018; 12.02.2018 – 15.07.2018; 16.07.2018 – 27.07.2018; 01.08.2018 – 31.08.2018; 01.09.2018 – 31.07.2019; 01.08.2019 – 31.08.2019; 01.09.2019 – 08.09.2019; 09.09.2019 – 11.09.2019; 12.09.2019 – 09.10.2019; 10.10.2019 – 26.10.2019; 27.10.2019 – 01.01.2020; 02.01.2020 – 19.01.2020; 20.01.2020 – 31.07.2020; 01.08.2020 – 31.08.2020; 01.09.2020 – 13.09.2020; 14.09.2020 – 18.09.2020; 19.09.2020 – 08.11.2020; 09.11.2020 – 25.11.2020; 26.11.2020 – 30.04.2021; 01.05.2021 – 31.05.2021; 01.06.2021 – 17.06.2021; 18.06.2021 – 22.06.2021; 23.06.2021 – 01.08.2021; 02.08.2021 – 31.08.2021; 01.09.2021 – 29.09.2021; 30.09.2021 – 01.11.2021; 02.11.2021 – 31.12.2021; 01.01.2022 – 23.01.2022; 24.01.2022 – 28.01.2022; 29.01.2022 – 13.03.2022; 14.03.2022 - 08.04.2022; 09.04.2022 – 15.05.2022; 16.05.2022 – 31.05.2022; 01.06.2022 – 30.06.2022.
Крім цього, у довідці від 28.02.2024 №210 вказані періоди роботи позивача, які дають право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: 12.09.2005 – 04.10.2005; 05.10.2005 – 07.02.2010; 08.02.2010 – 17.05.2010; 18.05.2010 – 09.09.2010; 10.09.2010 – 05.05.2011.
Таким чином, вказаними вище трудовою книжкою позивача і довідками підтверджені періоди його роботи з повним робочим днем під землею, а саме: 01.03.2002 – 04.04.2002; 01.07.2003 - 30.08.2003; 13.07.2004 - 11.09.2004; 12.09.2005 - 05.05.2011; 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024.
Доказів виконання позивачем робіт за провідними професіями, які дають право на призначення пенсії незалежно від віку за наявності 20-ти років стажу на таких роботах до матеріалів справи не надано.
Отже, трудова книжка та довідки свідчать про те, що позивач у вказані періоди протягом повного робочого дня виконував роботи у підземних умовах, тому для призначення йому пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ №202 він повинен мати не менше 25 років зайнятості на таких роботах.
Із матеріалів справи суд установив, що органи пенсійного фонду зарахували до стажу роботи позивача за Постановою №202 такі періоди його роботи: 01.03.2002 – 04.04.2002; 05.04.2002 – 27.05.2002; 01.07.2003 – 11.08.2003; 13.07.2004 – 11.09.2004; 12.09.2005 – 05.05.2011.
Періоди роботи позивача із 23.05.2011 по 31.12.2020 і з 01.10.2022 по 31.12.2023 зараховані до стажу роботи позивача за Списком №1. 
Поряд із цим, суд указує, що періоди роботи позивача 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024 мають бути зараховані як такі, що дають йому право на пенсію незалежно від віку як працівнику, безпосередньо зайнятому повний робочий день на підземних роботах, відповідно до постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202.
Таким чином, дії відповідача щодо незарахування періодів роботи позивача 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024 до стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202 є протиправними, а для належного захисту прав позивача суд зобов`язує відповідача зарахувати періоди роботи позивача 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024 до стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202.
Водночас, суд зазначає, що з урахуванням зарахованих органами пенсійного фонду періодів роботи позивача відповідно до постанови КМУ №202 і періодів, які суд зобов`язав зарахувати цим рішенням, у позивача відсутній стаж у кількості 25 років безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних роботах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване у цій справі рішення в частині підстав відмови у призначенні пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу є правомірним.
Щодо вимог про зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію на пільгових умовах зі зменшенням віку, передбаченого ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на 1 рік за кожний повний рік такої роботи у відповідності до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає таке.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно із п «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
При цьому, згідно із цією ж статтею, працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи. Зазначене зменшення пенсійного віку жінкам застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року;
Стаття 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає застосуванню з урахуванням Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020: «На пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці – жінкам».
При цьому, Закон України «Про пенсійне забезпечення» містить аналогічні положенню ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» норми, а саме ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.
Проте, як уже встановив суд, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії незалежно від віку відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу (у випадку із позивачем, 25 років безпосередньої зайнятості повний робочий день на підземних роботах, відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202).
Отже, органами пенсійного фонду не розглядалось питання щодо призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах за Списком №1, умовами призначення якої передбачено досягнення особою, яка звернулась за призначенням пенсії, певного віку, у тому числі, його зменшеного показника, з урахуванням відсутності необхідного пільгового стажу.
Враховуючи викладене, вказані вище позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах за Списком №1 задоволенню не підлягають.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст. 90 КАС України).
З огляду на встановлені обставини справи, наведені положення чинного законодавства, суд зазначає, що позовна заява у цій справі є такою, що підлягає задоволенню частково.
З огляду на положення ст.139 КАС України, а також часткове задоволення позовної заяви, стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024 до стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 23.05.2011 - 11.02.2018; 12.02.2018 – 25.07.2024 до стажу відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та постанови КМУ від 31 березня 1994 року №202.
В іншій частині позовних вимог, у їх задоволенні відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 
Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, код ЄДРПОУ 21910427).

Суддя Н.В. Кучугурна