РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
26 червня 2026 р.  Справа № 640/24755/21

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про припинення права на початок виконання будівельних робіт

ВСТАНОВИВ:
Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить: припинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 28.11.2018 №КВ 061183320813 та скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 20.12.2018 № НОМЕР_1 на об`єкт "Будівництво садового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 , замовник будівництва - ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача знести самочинно збудований об`єкт на АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведених заходів державного архітектурно-будівельного контролю (акти та припис від 11.02.2019 року, акт повторної перевірки від 01.06.2021 року) зафіксовано ведення будівництва з порушенням вимог п. 3.25 ДБН 360-92 щодо недотримання побутової відстані до межі сусідньої земельної ділянки. Позивач наголошує, що оскільки винесений припис про усунення порушень від 11.02.2019 року та постанова про накладення штрафу за ч. 1 ст. 96 КУпАП від 26.02.2021 року № 12/19 Відповідачем у встановленому порядку оскаржені не були, факт містобудівного правопорушення є доведеним. З огляду на ухилення Відповідача від усунення порушень та невиконання обов`язкових вимог органу контролю, Позивач на підставі ст. 38 та ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» вимагає припинення дозвільних документів та знесення об`єкта.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.09.2021 позовну заяву залишено без руху.
17.09.2021 позивачем подано заяву про усунення недоліків.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.09.2021 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В подальшому, Законом України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 № 2825-IX (зі змінами, внесеними згідно із Законом № 3863-IX від 16.07.2024) постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва, утворити Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; територіальна юрисдикція Київського міського окружного адміністративного суду поширюється на місто Київ.
Станом на день набрання чинності Законом № 2825-IX, дану адміністративну справу Окружним адміністративним судом міста Києва не було розглянуто.
На виконання вимог Закону № 3863-ІХ наказом ДСА України від 16 вересня 2024 року № 399 затверджено Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, згідно якого дану справу було направлено до Вінницького окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2025 року, вказану справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Віятик Н.В.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року дану справу прийнято до свого провадження та надано учасникам справи строк для надання письмових пояснень.
17.03.2025 до суду надійшла заява позивача, в якій останній підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. 
21.03.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначає, що за період розгляду даної справи він став одноосібним власником земельної ділянки та розташованих на ній будівель, що повністю спростовує доводи позивача щодо власника землі ОСОБА_2 . Окрім того, будівництво розпочато правомірно на підставі договору суперфіцію від 28.02.2015, будівельного паспорта від 11.06.2015 та зареєстрованого Повідомлення про початок робіт № 351/15/12/010-15 від 06.11.2015. Прийняття відповідним органом Декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта № НОМЕР_1 , з подальшою її реєстрацією, вказує на законність даного будівництва.
Відтак, відповідач зауважує, що садовий будинок літ. «А» та госпблок літ. «Б» на АДРЕСА_1 , введено в експлуатацію, що підтверджується копією будівельного паспорту від 11.06.2015 року про будівництво садового будинку, господарських будівель та споруд на земельній ділянці ОСОБА_1 , а також декларацією про готовність об`єкта до експлуатації КВ 141183540180 від 20.12.2018 року, зареєстрованої Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва ВО КМР (КМДА).
В той же час, садовий будинок літ. «А» та госпблок літ. «Б» на АДРЕСА_1 , збудовано на ділянці, яка передбачає можливість такого будівництва, на підставі дозвільної документації, в тому числі і декларації про початок будівництва, технічного паспорта, декларації про готовність об`єкта до експлуатації КВ 141183540180 від 20.12.2018 року.
Відповідач зазначає, що в даному випадку відсутнє істотне порушення будівельних норм, санітарних, екологічних та протипожежних та інших правил, оскільки згаданий будинок розташований на земельній ділянці та відстань до сусіднього будинку становить понад 10 метрів та не порушує жодним чином право третіх осіб вільно володіти та користуватися своїм майном, а також жодним чином не порушує діючих будівельних норм. Більше того, після фактичного введення згаданого будівництва в експлуатацію, будинок понад 7 років використовується за призначенням.
Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Проте, рішення суду щодо проведення такої перебудови також відсутнє. Таким чином, відповідач вважає, що застосування до нього зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є не співмірним заходом.
Також відповідач вважає, що позивачем не доведено на підставі належних та допустимих доказів, що будинок споруджено з істотним недотриманням будівельних норм, не доведено яким чином імовірно допущене порушення впливає на приватні інтереси та права інших осіб на планування, забудову, благоустрій, зручність утримання суміжних ділянок. Крім того, на теперішній час жодних спорів між власниками суміжних ділянок до ОСОБА_1 немає.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
28.02.2015 року між Землевласником Вірко Вікторією Володимирівною та Землекористувачем (Відповідачем) Парсамяном Алексаном Аргеновичем укладено Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем за реєстровим номером 547.
На підставі вказаного правочину державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) — проведено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 8899529.
Відповідно до умов вказаного Договору, Відповідачу надано право забудови земельної ділянки площею 0,0596 га з кадастровим номером 8000000000:91:454:0338 (за адресою: місто Київ, Подільський район, вулиця Стеценка, ділянка 38-А, садове товариство «Лісне») із цільовим призначенням «для індивідуального садівництва» строком на 100 років. 
Згідно з пунктом 7.5 Договору, сторони дійшли згоди про те, що Землевласник не буде вимагати від Землекористувача знесення побудованої будівлі (споруди).
Відповідно до пункту 6.1 Договору Землекористувач має право на 3/4 частини будівлі (споруди).
На підставі чинного права суперфіцію Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 11.06.2015 року видав Відповідачу Будівельний паспорт № П-694 (реєстраційний номер містобудівного кадастру 15-0571-К) на об`єкт: «Будівництво садового будинку, господарських будівель та споруд на вулиці Стеценка, ділянка НОМЕР_2 (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») у Подільському районі міста Києва» (реєстраційний штрих-код Київради №2351/15/12/010-15 від 11.06.2015).
28.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою, в якій просив перевірити законність підстав надання дозволу на проведення будівельних робіт ОСОБА_2 та скасувати виданий дозвіл. 
Відповідно до направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 12.09.2018 №б/н, а також згідно службової записки заступника управління — начальника інспекційного відділу № 1 С. Мосури від 07.02.2019 про продовження терміну проведення перевірки та направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 07.02.2019 №б/н Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва здійснено позапланову перевірку на вул. Стеценка,38-А у Подільському районі м. Києва (с/т "Лісне") щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_2 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на підставі наказу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва №60 від 17.10.2016.
11.02.2019 за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено Акт №б/н.
Відповідно до сторінок 1, 2, 4, 5 та підписів на сторінці 23 Акта позапланової перевірки від 11.02.2019 року № б/н, єдиною фізичною особою, щодо якої здійснювався контроль та фіксувалися відомості (Розділ IV), визначено ОСОБА_2 .
Відповідно до Розділу VI Акта перевірки від 11.02.2019 року (сторінки 6-15) Позивачем навпроти пунктів 1.1–1.9 (щодо права на виконання підготовчих та будівельних робіт), пунктів 2.1–2.3 (щодо розроблення проектної документації), пунктів 3.1–3.4 (щодо експертизи), пунктів 4.1-4.10 (щодо організації будівництва), пунктів 5.1-5.6 (щодо процесу будівництва), пунктів 6.2-6.3 та пункту 6.4 (щодо достовірності даних декларації про готовність об`єкта до експлуатації) проставлено відмітки «V» у графі «Не розглядалося».
Відповідно до Розділу VIII опис виявлених порушень вимог законодавства, за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) встановлено наявність порушень вимог законодавства: п. 3.25* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
У графі опису обставин зазначено наступне: 
"Департамент зареєстрував подане замовником будівництва — ОСОБА_2 повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 17.01.2017 № КВ 062170170261 на об`єкт «Будівництво садового будинку на АДРЕСА_1 », реєстрацію якого наказом Департаменту від 21.11.2018 № 328 скасовано (на підставі заяви ОСОБА_2 від 13.11.2018 (вх. № 073/Я-235/4 від 13.11.2018).
У подальшому Департамент зареєстрував подані замовником будівництва — ОСОБА_1 , повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта від 28.11.2018 № КВ 061183320813 та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації від 20.12.2018 № 141183540180 на об`єкт «Будівництво садового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 155647892 від 08.02.2019) власником земельної ділянки (кадастровий номер 8000000000:91:454:0338) на АДРЕСА_1 з 26.12.2016 є ОСОБА_2 . В інформаційній довідці № 155647892 від 08.02.2019 також зазначені відомості про суб`єкта іншого речового права (правокористувач) ОСОБА_1 , підстава якого — договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), серія та номер: 547, виданий 28.02.2015. Згідно інформаційної довідки № 155647892 від 08.02.2019 власником об`єкта нерухомого майна розміром 3/4 (три четвертих) частки за адресою: АДРЕСА_1 - садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами: садовий будинок літ. «А»; госпблок літ. «Б»; альтанка літ. «В»; альтанка літ. «Д»; навіс літ. «Е» є ОСОБА_1 . Відповідно до п. 5.2 договору про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію) від 28.02.2015 №: 547, землевласник приймає участь у будівництві на цій земельній ділянці власними грошовими коштами та набуває право 1/4 (одну четверту) частину будівель (споруд) зведених на цій земельній ділянці. 
Під час виїзду на місце 08.02.2019 встановлено, що на земельній ділянці на вул. Стеценка, 38-А у Подільському районі побудовано садовий будинок (літ. «А»), госпблок (літ. «Б») (технічний паспорт на садовий (дачний) будинок виготовлений ТОВ «Укртехексперт» станом на 14.08.2017, інвентаризаційна справа № 586/17) на межі земельної ділянки. 
На час виїзду будівельні роботи не виконуються, будівельники та будівельна техніка відсутні.".
Відмітка про відмову від підписання керівником суб`єкта господарювання/фізичною особою або уповноваженою ними особою, іншими особами цього акта: від підписання акту відмовився. Примірник цього акта надіслано поштою К44 Р 0104403939811.
11.02.2019 позивачем винесено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 про те, що за результатами позапланової перевірки, проведеної на "Будівництво садового будинку, господарських будівель та споруд на АДРЕСА_1 " встановлено на земельній ділянці на АДРЕСА_1 згідно технічного паспорту на садовий (дачний) будинок виготовлений ТОВ Укртехексперт" станом на 14.08.2017, інвентаризаційна справа №586/17, садовий будинок літ. "А" та госпблок літ. "Б" побудовано з порушенням державних будівельних норм на межі земельної ділянки, що є порушенням п. 3.25* ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
З метою усунення виявлених порушень необхідно:
1. У термін до 11.03.2019 усунути виявлені порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності у відповідності до вимоги законодавства.
2. З 11.02.2019 заборонити експлуатацію садового будинку літ. "А" та госпблок літ. "Б" у Подільському районі м. Києва до усунення порушень відповідно до вимог законодавства.
Примірник припису, разом з Актом від 11.02.2019 надіслано поштою.
26.02.2019 стосовно ОСОБА_1 у його присутності було складено Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 96 КУпАП (порушення будівельних норм при розміщенні будівництва). Другий примірник протоколу ОСОБА_1 отримав особисто 26.02.2019.
На підставі Наказу Департаменту від 17.03.2021 № 383 та Направлення від 18.05.2021 №б/н, виданих в.о. директора Оксаною Попович, заступнику начальника інспекційного відділу № 1 С.М. Мосуру було доручено провести позапланову перевірку ОСОБА_1 на предмет виконання вимог Припису від 11.02.2019. Строк дії направлення встановлено з 19.05.2021 по 01.06.2021.
За результатами позапланового заходу складено Акт перевірки від 01.06.2021 №б/н. У Розділі ІІІ та VIII вказаного Акта посадовою особою зафіксовано, що вимоги Припису Департаменту від 11.02.2019 року ОСОБА_1 не виконано. На момент виїзду інспектора 19.05.2021 року об`єкти (садовий будинок літ. «А» та госпблок літ. «Б») продовжують перебувати у незмінному стані на межі земельної ділянки, чим порушено вимоги пп. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
ОСОБА_1 від підписання цього Акта відмовився.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин).
Відповідно частини 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:
1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;
2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.
Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.
Примірне положення про органи державного архітектурно-будівельного контролю затверджується Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва. Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Відповідно ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
3-1) отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
4-1) державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом;
4-2) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).
Згідно частини 1 статті 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм і правил та затверджується замовником.
У відповідності до положень частини 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після:
1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;
3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Зазначені у частині 1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва (частина 2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України (ч.3 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Частиною 7 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:
1) подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт;
2) отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;
3) на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення (ч. 8 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).
Пунктом 13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин, далі - Порядок №466) закріплено, що повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2-1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнюється та надсилається рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом п`яти робочих днів з дня надходження повідомлення забезпечує внесення інформації, зазначеної у повідомленні, до реєстру згідно з цим Порядком. У випадках, встановлених у Порядку ведення першої черги Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва під час реалізації експериментального проекту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 1 липня 2020 р. № 559, у разі подання повідомлення через електронний кабінет внесення до реєстру інформації, зазначеної у повідомленні, здійснюється в день його надходження автоматично за допомогою програмних засобів ведення реєстру.
У силу вимог пункту 11 Порядку № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно зі ч. 1 ст. 39 Закону № 3038-VI прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
У свою чергу, згідно пункту 15 Порядку №466, у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю:
видає припис про зупинення підготовчих або будівельних робіт;
звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт.
Право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю:
у разі подання замовником заяви про припинення права, набутого на підставі повідомлення про початок виконання підготовчих або будівельних робіт;
у разі отримання відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;
на підставі судового рішення, що набрало законної сили.
Згідно з пунктами 17, 18 Порядку № 466 замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг один примірник декларації, зокрема, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку.
Орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня надходження декларації перевіряє повноту даних, зазначених у декларації, та забезпечує внесення інформації, зазначеної у декларації, до реєстру.
Згідно з ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про готовність об`єкта до експлуатації, а також у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Замовник зобов`язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.
Таким чином, реєстрація декларації/повідомлення про початок виконання будівельних робіт може бути скасована у разі виявлення органом державного архітектурно-будівельного контролю факту наведення у них недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, виключною підставою для скасування реєстрації повідомлення про початок виконання будівельних робіт/ реєстрації декларації є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; будівництво здійснюється/здійснено за відсутності затвердженого в установленому порядку проекту або будівельного паспорту; скасовано містобудівні умови та обмеження.
При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у повідомленні про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із зазначених умов, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом.
Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27.02.2024 по справі № 160/20027/21.
Згідно з положеннями частини 2 статті 34 Закону № 3038-VI, зазначені у частині 1 цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, зокрема, повідомлення про початок виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.
Водночас, приписи частини 1 статті 39 Закону № 3038-VI передбачають, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Рішення про реєстрацію або повернення декларації про готовність об`єкта до експлуатації може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права реєстрації декларації), або оскаржено до суду.
Отже, реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, у даному випадку, вчинення дій щодо реалізації наданого відповідачу права на проведення будівельних робіт.
Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 14 червня 2023 року у справі № 320/8929/21 та у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2024 року у справі № 160/20027/21.
Як вже вказано судом статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності". Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.
Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.
У разі систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю, невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, встановлених під час перевірки, а саме: порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, проектної документації на будівництво об`єкта, будівельних норм і правил, а також в інших випадках, визначених цим Законом, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю звертається до суду із позовом про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт.
Неподання органом державного архітектурно-будівельного контролю позову до суду про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт протягом двох місяців з дня закінчення строку для усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, визначеного у приписі про зупинення підготовчих або будівельних робіт, або постановлення судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, про залишення позову (заяви) без розгляду, є підставою для відновлення виконання підготовчих та/або будівельних робіт (крім випадків, якщо підготовчі та/або будівельні роботи зупинені через ненабуття права на їх виконання).
Процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт регулює Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 (далі - Порядок № 553).
Пунктами 16-17 Порядку №553 визначено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Аналіз зазначених норм права дає підстави вважати, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у формі планових та позапланових перевірок, за його результатами посадовою особою відповідного органу складається акт перевірки, а у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається ще й протокол разом з приписом про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Судом під час розгляду справи встановлено, що 28.02.2015 року між Землевласником Вірко Вікторією Володимирівною та Землекористувачем (Відповідачем) Парсамяном Алексаном Аргеновичем укладено Договір про встановлення права користування земельною ділянкою для забудови (суперфіцію), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем за реєстровим номером 547. 
На підставі вказаного правочину державну реєстрацію іншого речового права — права забудови земельної ділянки (суперфіцій) — проведено у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 8899529. 
Відповідно до умов вказаного Договору, Відповідачу надано право забудови земельної ділянки площею 0,0596 га з кадастровим номером 8000000000:91:454:0338 (за адресою: місто Київ, Подільський район, вулиця Стеценка, ділянка 38-А, садове товариство «Лісне») із цільовим призначенням «для індивідуального садівництва» строком на 100 років. 
Згідно з пунктом 7.5 Договору, Землевласник беззаперечно відмовився від права вимагати від Землекористувача знесення побудованої будівлі (споруди), а пунктом 6.1 визначив майновий розподіл часток у майбутньому нерухомому майні, за яким 3/4 частини належить Відповідачу ОСОБА_1 . 
На підставі чинного права суперфіцію Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 11.06.2015 року видав ОСОБА_1 Будівельний паспорт № НОМЕР_3 (реєстраційний номер містобудівного кадастру 15-0571-К) на об`єкт: «Будівництво садового будинку, господарських будівель та споруд на вулиці Стеценка, ділянка НОМЕР_2 (садове товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») у Подільському районі міста Києва».
В подальшому ОСОБА_1 подав повідомлення про початок виконання будівельних робіт, яке Департамент офіційно зареєстрував 28.11.2018 року за номером № КВ 061183320813 (вхідний № 073/09/01-П-2311/10).
Після завершення будівельних робіт та проведення інвентаризації (технічний паспорт № 536/18 від 07.12.2018), Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва 20.12.2018 року особисто перевірив повноту даних та зареєстрував Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 141183540180.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 151678405 від 29.12.2018 року, на підставі вказаної декларації нотаріусом ОСОБА_3 внесено запис про право власності № 29648068 від 21.12.2018 (Рішення про державну реєстрацію № 44826516), згідно з яким за Відповідачем зареєстровано 3/4 частки комплексу (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1731709780000) у складі: двоповерховий садовий будинок літ. "А" зі шлакоблоку (загальна площа 110,8 кв.м), госпблок літ. "Б" (77,0 кв.м). 
11.02.2019 року посадовими особами Департаменту за результатами позапланової перевірки складено Акт перевірки та винесено Припис про усунення порушень, яким вимагалося до 11.03.2019 усунути виявлені порушення — зведення садового будинку (літ. «А») та госпблоку (літ. «Б») на межі земельної ділянки, що кваліфіковано як порушення п. 3.25* ДБН 360-92**. 
26.02.2019 року стосовно Відповідача складено Протокол та винесено Постанову № 12/19 про накладення штрафу за ч. 1 ст. 96 КУпАП.
На підставі Наказу Департаменту від 17.03.2021 № 383 та Направлення від 18.05.2021 проведено повторну позапланову перевірку, за результатами якої складено Акт від 01.06.2021, де зафіксовано невиконання вимог припису від 11.02.2019 року, оскільки будівлі продовжують перебувати на межі ділянки. Від підписання актів Відповідач відмовився, матеріали направлялися поштою. 
Поряд з цим, під час розгляду справи судом досліджено актуальні відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційні довідки № 247230626, № 151678405, № 247232920). Встановлено, що на теперішній час ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватними нотаріусами Київського міського нотаріального округу, є одноосібним власником (частка 1/1) земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:454:0338 та 1/1 частки розташованого на ній садового будинку загальною площею 110,8 кв.м. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку. Жодних майнових чи межових спорів із власниками суміжних ділянок судом не виявлено.
Оцінюючи правомірність вимог Департаменту про припинення права на будівельні роботи та скасування декларації про готовність, суд наголошує на правовій природі актів індивідуальної дії. 
Зареєстрована Декларація про готовність об`єкта до експлуатації № КВ 141183540180 від 20.12.2018 року є документом одноразової дії, який вичерпав свою силу фактом його виконання — введенням об`єкта в цивільний оборот та наступною нотаріальною реєстрацією права приватної власності ОСОБА_1 на садовий будинок. 
З моменту реєстрації права власності садовий будинок літ. «А» та госпблок літ. «Б» набули легітимного статусу об`єктів нерухомого майна цивільного права, в силу чого припинили бути об`єктами будівництва. 
Відповідно, контролюючі та регуляторні функції Позивача щодо проведення будівельного контролю відносно цих споруд припинилися, оскільки закон обмежує повноваження ДАБК виключно етапом проведення будівельних робіт. 
Суд зазначає, що стаття 39-1 Закону № 3038-VI регулює, зокрема, порядок скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або припинення права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Так, частиною другою цієї статті передбачено, що у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.
Приписами частин першої та другої статті 38 Закону № 3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.
Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави стверджувати, що право на виконання будівельних робіт виникає, зокрема, з моменту реєстрації органом державного архітектурно - будівельного контролю відповідного повідомлення (у спірних відносинах про початок виконання будівельних робіт), яке є чинним до завершення будівництва.
При цьому після завершення будівництва, особа зобов`язана ввести його в експлуатацію у встановленому законом порядку (шляхом реєстрації відповідної декларації органом архітектурно - будівельного контролю). Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для оформлення права власності на нього.
З огляду на викладене суд вважає, що реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт є актом одноразового застосування, який потягнув за собою настання певних правових наслідків, а саме - вчинення замовником дій щодо реалізації наданого їй цією декларацією права на проведення будівельних робіт.
Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 01.10.2019 №826/9967/18, від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 23.07.2019 у справі №826/5607/17, від 09.06.2021 у справі №826/2123/18, від 18.06.2021 у справі №420/3572/19, від 17.10.2023 у справі № 440/12326/21 та інших.
Суд також підкреслює, що після реєстрації права власності на об`єкт будівництва, у разі виявлення визначених законом ознак, які дають підстави вважати об`єкт самочинним будівництвом, орган державного архітектурно - будівельного контролю зобов`язаний вчинити дії, спрямовані на усунення відповідних порушень у сфері містобудівної діяльності та наслідків самочинного будівництва аж до звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта (об`єктів) у порядку, встановленому законом.
Вчинення саме таких дій у разі виявлення ознак самочинного будівництва об`єкта, будівельні роботи на якому вже завершено і стосовно якого зареєстровано декларацію про його готовність до експлуатації, зареєстровано право власності на нього, і буде належним виконанням органом державного архітектурно - будівельного контролю своїх повноважень, ефективним способом судового захисту.
Цей висновок узгоджується з правовою позицією, яка міститься, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №826/12543/16, а також у постановах Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №815/3172/18, від 30.03.2021 у справі №826/5513/17, від 24.10.2022 у справі №640/22599/19, від 17.10.2023 у справі № 440/12326/21.
З урахуванням зазначено суд констатує, що право на виконання будівельних робіт, яке в судовому порядку просить припинити Позивач, вже реалізовано та припинено у зв`язку із завершенням будівництва та введення об`єкта в експлуатацію. При цьому декларація про готовність об`єкта до експлуатації також вичерпала свою дію, позаяк на її підставі було зареєстровано право власності на об`єкт будівництва.
Аналогічну правову позицію займає Верховний Суд у постанові від 13 травня 2025 року у справі № 420/21467/23.
Суд також зазначає, що за час розгляду справи суттєво змінилися обставини. Відповідач став одноосібним (1/1) власником земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:454:0338, цільове призначення якої («індивідуальне садівництво») повністю передбачає можливість розміщення вказаних споруд. Відтак, будь-який первинний дефект речового права на землю (якщо б він мав місце) повністю нівельований Відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України шляхом одержання правовстановлюючих документів на ділянку.
Єдиною підставою позову Департаменту є недотримання Відповідачем лінійного відступу в 1 метр до межі сусідньої ділянки (п. 3.25* ДБН 360-92**). 
Водночас, під істотним порушенням будівельних норм і правил необхідно розуміти недодержання вимог, що впливає на міцність і безпечність будівель та загрожує життю й здоров`ю людини. Проте Позивачем, на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладено тягар доказування, не надано суду жодного належного технічного чи експертного висновку, який би свідчив, що зафіксоване відхилення від лінійного відступу впливає на міцність конструкцій, створює реальну загрозу життю людей чи пожежну небезпеку. Самостійне твердження інспектора в Акті перевірки без залучення сертифікованого експерта не є належним технічним доказом «істотності» порушення. 
Згідно з ч. 4 та ч. 7 ст. 376 ЦК України, об`єкт самочинного будівництва підлягає знесенню лише у разі, якщо збереження об`єкта порушує права інших осіб, а перебудова є технічно неможливою або забудовник від неї відмовився.
Натомість судом встановлено, що станом на момент розгляду справи жодних спорів чи претензій між власниками суміжних ділянок та ОСОБА_1 немає, а сусіди про порушення своїх прав не заявляли. Оскільки Департамент є органом влади, а не суміжним власником, він не може обґрунтовувати вимогу про руйнування майна абстрактним захистом прав третіх осіб за відсутності скарг із їхнього боку. 
Крім того, Позивач не довів технічної неможливості перебудови об`єкта або коригування його параметрів менш радикальними інженерними методами. Виданий Департаментом припис від 11.02.2019 містив неконкретизовану вимогу «усунути порушення» у завідомо нереальний для капітальних споруд строк (1 місяць), що свідчить про порушення органом влади принципу правової визначеності та принципу належного урядування. Знесення чинного об`єкта нерухомості за таких обставин є очевидно непропорційним втручанням держави у право особи на мирне володіння майном.
Окремо суд наголошує на суттєвому процесуальному дефекті дій Позивача. Зафіксувавши під час перевірки у травні-червні 2021 року факт невиконання попереднього припису 2019 року, Департамент ДАБК не виносив за наслідками цієї перевірки нового припису про усунення порушень чи знесення споруд. Матеріали справи не містять жодного розпорядчого чи обов`язкового до виконання документа (припису), складеного за результатами перевірки від 01.06.2021 року. 
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 3038-VI, винесення припису з визначенням строку для добровільного виконання є обов`язковою, імперативною передумовою для отримання органом ДАБК права на звернення до суду з позовом про знесення. Звернувшись до суду з позовом у серпні 2021 року без винесення відповідного розпорядчого документа за результатами останньої перевірки, Департамент порушив визначену законом послідовність заходів контролю.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити повністю. 
Судові витрати Позивача зі сплати судового збору відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України покладаються на Позивача. 
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Хрещатик, 32-А, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 40224921)
Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Віятик Наталія Володимирівна