ЄУН: 336/4917/26
Провадження №: 3/336/2113/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року       м. Запоріжжя
Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Євген Сергійович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, за ст. 173 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 10.05.2026, 10.05.2026 о 18:47 год. у АДРЕСА_2 , знаходячись в під`їзді будинку ОСОБА_1 , перебуваючи з явними ознаками алкогольного сп`янінням, поводив себе зухвало, висловлювався нецензурною лайкою в бік працівників поліції, шаркав за формений одяг працівників поліції, чим порушив громадський порядок і спокій громадян. Потерпілі відсутні.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про розгляд справи в передбаченому законом порядком.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
За вимогами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: «Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь». 
У рішенні № 23-рп/2010 від 22.12.2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. 
Отже, процедура притягнення до адміністративної відповідальності, ґрунтується, в тому числі, і на закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, у тому числі визначену п. 2 ст. 6 презумпцію невинуватості, на провадження у справах про адміністративні правопорушення (рішення у справі «Гурепка проти України» (N 2)" N 38789/04, від 08 квітня 2010 року, у справі «Корнєв і Карпенко проти України № 174440/04 від 21 жовтня 2010 року), зокрема з огляду на суворість санкції.
Відповідно до диспозиції ст. 173 КУпАП адміністративним правопорушенням є дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 
Санкцією вказаної норми передбачено накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.
Викладені ж у протоколі фактичні обставини правопорушення не відповідають диспозиції ст. 173 КУпАП.
Окрім цього, викладені у протоколі обставини не знайшли свого підтвердження долученими до протоколу доказами. 
Так, обидва відеозаписи з нагрудних камер поліцейських починаються з 18 год. 48 хв. (у протоколі зазначений час правопорушення 18 год. 47 хв.). Відеозаписом зафіксовано, що нецензурною лайкою висловлюється жінка, що перебуває поруч із ОСОБА_1 . Далі, приблизно о 18:52 год., ОСОБА_1 вчиняє дії, які мають певні ознаки правопорушень, передбачених ст. 185 КУпАП або ст. 342 КК України, після чого стосовно останнього працівники поліції застосовують спеціальні засоби та здійснюють адміністративний арешт.
В рапорті зазначено, що поліцейські о 18:31 год. отримали виклик від ОСОБА_2 , який повідомив, що «має конфлікт та до нього чіплявся його вітчим гр. ОСОБА_1 ». Проте від заявника пояснення не відбиралися. 
Будь-яких відомостей, які б підтверджували, що саме о 18:47 год. 10.05.2026 ОСОБА_1 вчиняв дії, які б мали ознаки правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, матеріали справи не містять. 
Суд зауважує, що він не вправі самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення рішення Малофєєва проти Росії» від 30 травня 2013 року, заява №36673/04, «Карелін проти Росії» від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), адже це становитиме суттєвим порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
За наведеного провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247,283-285, 294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя         Є.С. Боєв

Постанова набрала законної сили «____» __________ 20___ року.
Постанова видана «____» ______________ 20___ року.