і

УХВАЛА

04 травня 2026 року
м. Київ

справа № 332/3440/25
провадження № 61-4669ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу з оплати за централізоване водопостачання і водовідведення, 
ВСТАНОВИВ:

У липні 2025 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 про стягнення боргу з оплати за централізоване водопостачання і водовідведенняу розмірі 50 659,85 грн.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року позов задоволено частково. 

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП «Водоканал» суму заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за період з 01 березня 2017 року по 31 травня 2025 року в розмірі 48 915,34 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року залишено без змін.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року у справі за позовом КП «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу з оплати за централізоване водопостачання і водовідведення. 

08 квітня 2026 року до Верховного Суду, засобами поштового зв`язку, надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 . 

Ухвалою Верховного Суду від 10 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, надсилання нової редакції касаційної скарги із уточненням прохальної частини касаційної скарги та зазначенням, які саме судові рішення оскаржуються заявником у касаційному порядку, зазначення підстав касаційного оскарження та відомостей про наявність електронного кабінету. 
22 квітня 2026 року до Верховного Суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 . 
Проаналізувавши надані на усунення недоліків матеріали, Верховний Суд дійшов висновку, що недоліки касаційної скарги заявником не усунуто у повному обсязі. 
В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті. 
Отже, рішення суду першої інстанції може бути переглянуто в касаційному порядку після його апеляційного перегляду. 
Проте, уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 не містить вимог щодо оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 17 березня 2026 року, якою залишено без змін рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року.  
Зі змісту оскаржуваної ухвали Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за повторною апеляційною скаргою на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року. 
Отже, вимоги ухвали суду щодо уточнення рішення (рішень), які оскаржуються заявником у касаційному порядку у повній мірі не виконано. 
ОСОБА_1 узагальнено посилається на недоліки розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, незаконність та необґрунтованість судового рішення (ухвали), неправильне застосування статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення. 

Проте, уточнена касаційна скарга не містить обґрунтування того, в чому саме полягає неправильне застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Крім того, в уточненій касаційній скарзі, у порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, не зазначено відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.
Викладені обставини унеможливлюють відкриття касаційного провадження за даною касаційною скаргою та зумовлюють такі процесуальні наслідки, як повернення касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2026 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2026 року у справі за позовом Комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу з оплати за централізоване водопостачання і водовідведення вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров