Справа № 570/5130/25
Номер провадження 3/570/11/2026
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2026 року м. Рівне
Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Таргоній М.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції Рівненській області ДПП НП України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, прож. АДРЕСА_1 , непрацюючого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 , 
за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),
в с т а н о в и в:
09 вересня 2025 р. о 02 год. 32 хв. на а/д М-06 338 км, поблизу с. Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області ,водій ОСОБА_1 керував автомобілем Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Протягом року ОСОБА_1 (17.01.2025 р.) піддавався адміністративному стягненню за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За вказані дії ОСОБА_1 у даному випадку передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 2 ст. 130 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином у спосіб направлення повістки за адресою місця проживання, що зазначена у протоколі, підписаному вказаною особою. Причини неявки ОСОБА_1 не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи та будь-якими іншими заявами до щодо судового засідання 27.04.2026 р. не звертався. Раніше за клопотанням особи судові засідання відкладалися та надавалися матеріали справи для ознайомлення. У даному випадку застосовується практика Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. За даних обставин, відповідно до ст. 268 КУпАП розгляд справи проводиться за його відсутності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні порушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. Згідно ст. 252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З`ясувавши обставини, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, та яка протягом року піддавалася адміністративному стягненню за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно положень пункту 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. В пункті 1.9 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Пункт 2.5 ПДР зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення вказано у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 448021 від 09.09.2025 р. (а.с. 1, 2) та підтверджуються відомостями із матеріалів справи (а.с. 3-7). 
В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних на місці зупинення ТЗ від 09.09.2025 р. о 03:00 год. вказано (відповідно) про виявлені ознаки сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, а також зазначено, що такий огляд не проводився (а.с. 4). 
В направленні на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до закладу охорони здоров`я КП "Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення" від 09.09.2025 р. о 03:12 год. вказано про виявлені ознаки сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці, що не реагують на світло, а також зазначено, що огляд не проводився.
У даному випадку звертається увага, що в направленні на огляд в заклад охорони здоров`я вказано ознаки не лише алкогольного, а також і наркотичного сп`яніння, що передбачено у відповідному розділі Інстркукції від 09.11.2015 р. № 1452/735.
Від керування транспортним засобом ОСОБА_1 був відсторонений (а.с. 5).
У письмових поясненнях у протоколі ОСОБА_1 зазначив, що від огляду він не відмовився, прослідував у заклад охорони здоров`я, але не здав зразки біологічного середовища через фізіологічні властивості організму (а.с. 1, 2). 
Протягом року до дня події ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 24.10.2024 р. у справі № 569/12030/24 (а.с. 3, https://reyestr.court.gov.ua/Review/124586348, https://reyestr.court.gov.ua/Review/126083437).
Відповідно до положень частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводився поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та матеріали відеозапису долучено до протоколу про адміністративне правопорушення (диск а.с. 8). Відомості із таких матеріалів також підтверджують вказані обставини вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення. 
Зокрема, відеофайли міститять інформацію про переслідування автомобіля Audi A6, д.н.з. НОМЕР_2 , водія якого (пізніше встановлено - ОСОБА_1 ) не виконував протягом тривалого часу вимогу працівників поліції про зупинку ТЗ та був зупинений шляхом переслідування. Вказана обставина прослідковується та підтверджується із вказаного відеофайлу: диск 2 (файли ......2025-09-29.....). При цьому після (одночасного) зупинення вказаного автомобіля та службового автомобіля, поліцейський відразу ж (без зволікань) підійшов до зупиненого ТЗ, об`єктив відеокамери був спрямований на вказаний автомобіль та постійно фіксував те, що відбувалося.
Також зафіксовано й подальший розвиток подій на місці зупинення ТЗ із участю водія ОСОБА_1 , якому поліцейським повідомлено про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, та пред`явлено вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`янінняу встановленомузаконом порядку на місці за допомогою алкотестера Drager, на що ОСОБА_1 відмовився та висловив бажння пройти зазначений огляд в медичному закладі (диск-1 clip-1 час на відео з 02:57:50). Після проходження огляду в медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння, повідомлено ОСОБА_1 про необхідність проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 в подальшому повідомив працівника поліції в присутності лікаря, що задати біологічні зразки він не може (диск-1 файл clip-4 час на відео з 03:34:50-03:36:10). В подальшому ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі (03:37:00 - 03:37:50).
Про наслідки такої відмови, у формі ухилення від виконання вимоги поліцейського, а саме про настання адміністративної відповідальністі за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 був проінформований, однак такі роз`яснення не мали жодного впливу на водія. В подальшому у зв`язку із невиконанням водієм вимог п. 2.5 ПДР працівники поліції , так і не отримавши згоди водія, на проходження огляду в заклад охорони, що має виражатися не лише на словах але й конктретними діями, склали щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Із урахуванням наведеного, беручи до уваги встановлене із матеріалів справи, суд приходить до висновку, що доводи ОСОБА_2  про його невинуватість є непідтвердженими, необґрунтованими, помилковими. Суд розцінює їх як спосіб захисту, з огляду на обрану позицію, та спрямовані на уникнення особи відповідальності за вчинені правопорушення.
Крім того, зафіксовані дії поліцейських не містять ознак штучного створення обставин події, які не відпровідають дійсності, навпаки їх дії були спрямовані на припинення дій водія та фіксацію події. У даному випадку ОСОБА_1 не підтверджено у встановленому Законом порядку те, що поліцейські застосовували під час оформлення правопорушення незаконні чи недозволені дії. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не встановленно невідповідність дій поліцейських вимогам КУпАП та Інструкції.
У даному випадку ОСОБА_1 було роз`яснено про порядок дій, які необхідно здійснити для проходження вказаного огляду. Повідомляючи про погодження пройти огляд ОСОБА_1 не підкріпив свої слова будь-яким діями, та фактично вчиняв дії спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Зазаначена поведінка та дії ОСОБА_1 , у даному випадку, не вказують про наявність у нього дійсного наміру проходити на вимогу поліцейського огляд на стан наркотичного сп`яніння та виконати вимогу п. 2.5 ПДР, а були спрямовані на штучне створення умов, за яких огляд унеможливлюється, та щоб результат огляду не був зафіксований. Також із вказаного спростовують пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Сама незгода водія із притягненням його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР під час керування автомобілем не є підставою для закриття провадження по справі, оскільки крім реалізації прав особою, вбачається намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Суд не є засобом для сторін та не толерує зловживанням правами (див. також спр. ЄСПЛ "Пономарьов проти України від 03.04.2008 р., заява № 3236/03).
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).
Враховуючи положення ст.ст. 33, 34 КУпАП, беручи до уваги відомості про особу правопорушника, враховуючи обставини справи, застосовується адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу, згідно санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП. Призначення такого стягнення є необхідним для забезпечення вимог ст. 23 КУпАП. 
Суд враховує також висновки із рішення по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29 червня 2007 року, в якому Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Суд вирішує питання про стягнення судового збору згідно ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ч. 2 ст. 130, ст. 283, 284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Строк стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом на 3 роки обраховується з дня набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права, згідно ст. 317-1 КУпАП.
Реквізити для сплати адміністративного штрафу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху: Отримувач коштів: ГУК у Рівн.обл/ Рiвнен.обл. /21081300, Код отримувача(код за ЄДРПОУ): 38012494, Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.) Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA218999980313020149000017001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 грн. 60 коп.
Реквізити для сплати судового збору: (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106. Код отримувача (код за ЄДПРОУ) 37993783. Банк отримувача Казначейство України (ЕАП). Номер рахунку(IBAN) UA908999980313111256000026001. Найменування коду класифікації доходів бюджету - Судовий збір (код класифікації доходів бюджету 22030106). 
Роз`яснити, що відповідно до вимог ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення, в порядку ст. 294 КУпАП.

Суддя         Таргоній М.В.