ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/1417/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Аріт К.В. 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу 
за позовом 	Комунального підприємства "Харківські теплові системи", м.Харків 	
до 	Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 	
про 	стягнення 724497,93 грн 	
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

24.04.2026 року позивач - Комунальне підприємство "Харківські теплові системи" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення заборгованості за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724497,93грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.04.2026 року позовну заяву залишено без руху.
30.04.2026 року представник позивача надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№10406).
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.05.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1417/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.
Згідно з ст.248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше 60 днів з дня відкриття провадження у справі.
01.05.2026 року судом було направлено ухвалу про відкриття провадження у справі в електронний кабінет Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка згідно з довідкою суду про доставку електронного листа була отримана останнім 01.05.2026 року.
Згідно з п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.
Відзиву на позов відповідачем до суду надано не було.
Згідно з ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
При цьому, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. 
27.01.2026 року з метою належного правового врегулювання взаємовідносин та забезпечення безперебійного теплопостачання на 2026 рік, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України листом №40/05/11/1/1-204 звернулась до Комунального підприємства «Харківські теплові системи» з проханням надати проект договору для його подальшого укладання та гарантуванням зі свого боку щодо сприяння у найшвидшому оформленні договірних відносин.
10.02.2026 року між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - споживач/відповідач) та Комунальним підприємством "Харківські теплові системи" (далі - теплопостачальна організація) було укладено договір про закупівлю товару (теплова енергія в гарячій воді) №10168/26 (далі - договір).
Пунктом 1.1. Договору встановлено, що предметом даного Договору є закупівля товару за кодом згідно ДК 021:2015:09320000-8 «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція» (постачання тенлової енергії) (далі по тексту - теплова енергія).
Відповідно до п. 1.2. Теплопостачальна організація зобов`язується у період дії цього Договору поставити Споживачу теплову енергію в потрібних йому обсягах, а Споживач - прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором. Теплова енергія постачається Споживачу в обсягах згідно з Додатком 1 до цього Договору в гарячій воді на такі потреби:
- опалення та вентиляцію;
- технологічні потреби.
Відповідно до п.1.3. Договору кількісні характеристики теплової енергії вказані в Додатку 1 до цього Договору.
Згідно з п.1.4. Договору строк поставки товару - до 31.12.2026.
Пунктом 3.1. Договору встановлено, що ціна цього Договору становить 1180000,00 грн. (один мільйон сто вісімдесят тисяч 00 копійок) крім того ПДВ 236000,00 грн. усього разом з ПДВ 1 416 000,00 грн. (один мільйон чотириста шістнадцять тисяч 00 копійок).
Розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок, вказаний в Договорі, відповідно до встановлених тарифів, діючих в період постачання теплової енергії та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень, або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України. Споживач здійснює оплату за цим договором протягом 30 (тридцяти) календарних днів, що настають за розрахунковим періодом (п.4.1. Договору).
Відповідно до п.4.2. Договору Розрахунковим періодом є:
- для споживачів без приладів обліку теплової енергії є календарний місяць, за результатом якого підписується акт приймання-передачі теплової енергії по відпуску теплової енергії за період (в 2-х примірниках).
- для споживачів із наявними приладами обліку теплової енергії - проміжок часу починаючи з дати зняття показань за місяць який передує розрахунковому до дати зняття показань в поточному розрахунковому місяці.
Згідно із п. 4.3. Договору споживач сплачує за фактично спожиту теплову енергію не пізніше 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі отриманого до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, акту приймання-передачі теплової енергії.
Споживач має право згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 1070 від 04.12.2019 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» має право здійснювати попередню оплату на строк не більше трьох місяців. У разі здійснення попередньої оплати Споживач до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації очікувану вартість зазначеної в Додатку 1 до Договору кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію Споживач здійснює:
- до 25-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при розрахунках за показниками приладів обліку на підставі самостійно отриманого до 15 числа наступного за розрахунковим місяця акту приймання-передачі теплової енергії;
- до 18-го числа місяця, наступного за розрахунковим, при відсутності приладів комерційного обліку на підставі отриманого з 10 по 15 число місяця, наступного за розрахунковим, акту приймання-передачі теплової енергії.
Відповідно до п.6.1. Договору Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість спожитої теплової енергії згідно з умовами та порядком, які передбачені Договором.
Згідно з п.6.4. Договору Теплопостачальна організація має право Своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлену теплову енергію.
Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими на це особами та діє до «31» грудня 2026 року, а в частині оплати - до повного виконання Споживачем своїх зобов`язань (п.10.1. Договору).
Згідно з додатком 1 від10.2.2026 до договору №10168/26 від 10.02.2026 про закупівлю товару (теплова енергія в гарячій воді) "Обсяги постачання теплової енергії Споживачу по всім об`єктам теплоспоживання", Теплопостачальна організація постачає Споживачу протягом року теплову енергію в межах Qрік - 703.709987 Гкал/рік.
Вартість теплової енергії, що постачається Споживачу за поточний рік, становить 1416000,00 грн з ПДВ. Вартість теплової енергії визначена згідно тарифів наведених у п. 3.2 цього Договору.
Як вбачається з матеріалів справи, у період січень-березень 2026 року позивачем було поставлено теплову енергію на об`єкт відповідача (споживача) за адресою об`єктів теплоспоживання у м.Харкові, які обліковуються за двома особовими рахунками № 10600-1205 та № 10600-9322 у загальній кількості 354,93971 Гкал на загальну суму 738 353,12 грн.
Позивач зазначає, що на момент подання цієї позовної заяви, та з урахуванням від`ємного сальдо на початок січня 2026, за відповідачем рахується заборгованість за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724497,93 грн.
На підтвердження виконання послуг за договором, позивач надав копії актів приймання-передачі теплової енергії, актів звірки розрахунків, відомості обліку споживання теплової енергії, актів підключення та відключення споживача.
В матеріалах справи наявні підписані представниками сторін двосторонні акти приймання-передачі теплової енергії за період, за який рахується заборгованість – січень, лютий та березень 2026 року, по особовим рахункам №10600-1205 та №10600-9322.
Позивачем також надаються акти звірки розрахунків станом на 01.04.2026 року, які складені та підписані позивачем по особовим рахункам №10600-1205 та №10600-9322.
Всі надані акти звірки мають позначку про їх отримання представником відповідача 07.04.2026 року, але, позивач зазначає, що на момент подання цього позову, акти звірки відповідачем не повернуті позивачу.
07.04.2026 року позивачем були надані відповідачу рахунки-фактури для сплати коштів за спожиту у січні-березні 2026 року теплову енергію. Всі надані рахунки-фактури мають позначку про їх отримання представником відповідача, а саме, штаб-сержантом Прогледою М.А.
Позивач зазначає, що надані позивачем рахунки-фактури повинні були бути сплачені у термін до 15 квітня 2026 року.
З актів приймання-передачі теплової енергії вбачається, що відповідачу нараховано за спожиту у січні-березні 2026 року теплову енергію, зокрема:
- у січні 2026 року у кількості 130,67600 Гкал на суму 228 365,72 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-1205;
- у лютому 2026 року у кількості 143,79001 Гкал на суму 251 283,40 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-1205;
- у березні 2026 року у кількості 28,13334 Гкал у сумі 49 165,03 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-1205;
- у січні 2026 року у кількості 39,78302 Гкал у сумі 159 267,02 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-9322;
- у лютому 2026 року у кількості 43,77544 Гкал у сумі 175 250,24 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-9322;
- у березні 2026 року у кількості 8,56492 Гкал у сумі 34 288,73 грн. по об`єкту теплоспоживання, який обліковується по особовому рахунку №10600-9322.
Таким чином, з урахуванням від`ємного сальдо на початок січня 2026 року, за відповідачем рахується заборгованість за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724 497,93 грн.
Позивач зазначає, що у відповідача наразі відсутні прилади комерційного обліку.
Нарахування за спожиту теплову енергію по приміщеннях, які не оснащені приладами обліку теплової енергії проведені на підставі розділів IV,V «Правил користування тепловою енергією», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.06.2025 № 888, а саме: розрахунковим шляхом з урахуванням максимального теплового навантаження на опалення, середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості годин роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді та фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації.
Обсяг теплової енергії на опалення визначається відповідно до Керівних технічних матеріалів (КТМ) 204 України 244-94 Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні за формулою, яка детально вказана у детальних розрахунках нарахувань.
По особовому рахунку №10600-1205 (казарма) тариф на теплову енергію (без урахування витрат на утримання і ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання і ремонт індивідуальних теплових пунктів) для нарахування для потреб населення застосований згідно з рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.08.2025 №425 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та її постачання комунальному підприємству «Харківські теплові системи» для споживачів м. Харкова» та становить за 1 Гкал 1 747,57 грн.
По особовому рахунку №10600-9322 (нежитлове приміщення) тариф на теплову енергію (без урахування витрат на утримання і ремонт центральних теплових пунктів, без урахування витрат на утримання і ремонт індивідуальних теплових пунктів) для нарахування для бюджетної установи застосований згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.08.2025 №425 «Про встановлення тарифів на теплову енергію та її постачання комунальному підприємству «Харківські теплові системи» для споживачів м. Харкова» та становить за 1 Гкал 4 003,39 грн.
Позивач стверджує, що на момент подання цієї позовної заяви будь-яких коштів за спожиту теплову енергію від відповідача на адресу позивача не надходило.
Таким чином, позивач зазначає, що за відповідачем рахується заборгованість за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724497,93грн, які позивач просить стягнути з відповідача.
Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для звернення до суду з даним позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг регулює Закон України "Про житлово-комунальні послуги".
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу, а споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у період січень-березень 2026 року позивачем було поставлено теплову енергію на об`єкт відповідача (споживача), які обліковуються за двома особовими рахунками № 10600-1205 та № 10600-9322 у загальній кількості 354,93971 Гкал на загальну суму 738353,12 грн.
З урахуванням від`ємного сальдо на початок січня 2026, за відповідачем рахується заборгованість за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724 497,93 грн.
Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення приміщень підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та актами про підключення/відключення споживача.
Акти приймання-передачі теплової енергії підписані та скріплені печатками позивача та відповідача (військової частини НОМЕР_1 НГУ України).
Позивачем направлялися рахунки-фактури відповідачу, які сплачені не були.
Отже відповідач свої зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки на оплату за надані послуги у порядку та строки, передбачені вищезазначеними договорами, не оплатив.
Докази звернення відповідача до виконавця (позивача) щодо неналежного надання послуг з теплопостачання чи невірності розрахунків в матеріалах справи відсутні.
Згідно з статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
В силу приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості, станом на момент подання даної позовної заяви до суду, за відповідачем обліковується заборгованість за особовими рахунками № 10600-1205 та № 10600-9322 у розмірі 724497,93 грн за період січень-березень 2026 (а.с.34-35).
Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд встановив, що вони є арифметично вірними, відповідають вимогам чинного законодавства та умовам Договору, у зв`язку із чим, суд визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідачем не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за укладеним Договором у розмірі 724497,93 грн.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги приписи статті 526 ЦК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору №10168/26 та діючого законодавства, враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд дійшов висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 724497,93 грн.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно з ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували наведені у позові обставини та не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості.

Підсумовуючи вищевикладене, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність заявлених позовних вимог, які підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, отже, позов підлягає повному задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого виник спір.

Керуючись статтями 13, 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247, 251, 252 ГПК України, суд - 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (адреса: АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові системи" (адреса: 61003, м. Харків, вул.Університетська,37/39; код ЄДРПОУ 43248133) заборгованість за спожиту у січні, лютому та березні 2026 року теплову енергію у розмірі 724497,93 грн, а також 8693,98грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "24" червня 2026 р. 

Суддя		К.В. Аріт