УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №607/14647/25 Головуючий у 1-й інст. Михайловська А. В. 
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого – судді Галацевич О.М. 
суддів:    Григорусь Н.Й., 
Панкеєвої В.А.

розглянувши у письмовому провадженні у місті Житомирі цивільну справу №607/14647/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», 
на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року, ухвалене під головуванням судді Михайловської А.В., у місті Звягель,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (далі – ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №844834434 в електронній формі, відповідно до умов якого позичальнику надано кредитні кошти у сумі 11 250,00 грн.
Позивач зазначав, що право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до нього на підставі договорів факторингу, укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс», а в подальшому - між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал», що підтверджується відповідними реєстрами прав вимоги.
Посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 17 267,84 грн, з яких 8 477,58 грн - заборгованість за тілом кредиту та 8 790,26 грн — заборгованість за процентами, а також судові витрати.
Рішенням Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Юніт Капітал» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для переходу до позивача права вимоги за кредитним договором є помилковим, оскільки умовами договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено відступлення не лише наявних, а й майбутніх прав вимоги. Скаржник зазначає, що фактичний перехід права вимоги здійснювався на підставі відповідних реєстрів прав вимоги, підписаних сторонами договорів факторингу, а тому факт укладення рамкового договору факторингу до виникнення конкретного кредитного зобов`язання не виключає можливості подальшого відступлення права вимоги після виникнення такого зобов`язання. Також апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду щодо допустимості відступлення майбутньої грошової вимоги за договором факторингу та зазначає, що надані ним договори факторингу і реєстри прав вимоги є належними та допустимими доказами переходу права вимоги до позивача. 
Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 09 лютого 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7, ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 17.06.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №844834434 в електронній формі, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії у сумі 11 250,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Кредит надано строком на 126 днів.
Відповідно до п.1.4. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 251,85 % річних, що становить 0,69 % від суми кредиту за кожен день користування ним (дисконтна процентна ставка).
На умовах, викладених у п.1.6. договору, до відносин між сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 % річних, що становить 1,30 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.5. договору).
Згідно з п.1.6. договору умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою застосовуються за умови, що кожен із чергових платежів здійснений не пізніше строку, визначеного графіком платежів. У разі прострочення повернення будь-якого з платежів умови нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою скасовуються та застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою, починаючи з наступного дня після дати платежу.
Кредитний договір №844834434 від 17.06.2021 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором MNV88Z7M.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сформовано заявку на отримання грошових коштів у кредит від 17.06.2021, відповідно до якої ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту у сумі 11 250,00 грн строком на 126 днів.
Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» позичальником 17.06.2021 здійснено акцепт оферти шляхом введення одноразового ідентифікатора MNV88Z7M.
Отже, факт укладення кредитного договору підтверджується наявними у матеріалах справи копією кредитного договору, паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіком платежів та довідкою щодо дій позичальника, з яких вбачається послідовність дій відповідача при оформленні кредиту, зокрема заповнення заявки, отримання та введення одноразового ідентифікатора, підписання договору та перерахування кредитних коштів.
З матеріалів справи також вбачається, що 17.06.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача кредитні кошти у сумі 11 250,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням, а також наданими АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду документами, відповідно до яких банківська картка, на яку були зараховані кредитні кошти, належить ОСОБА_1 .
Крім того, матеріали справи містять докази часткового виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором шляхом здійснення платежів у рахунок погашення кредитної заборгованості.
Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01.
Відповідно до п.2.1. зазначеного договору клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор - прийняти їх та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Згідно з п.4.1. договору право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги. Підписанням реєстру сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників у повному обсязі.
Відповідно до п.1.3. договору предметом договору є, зокрема, права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть у майбутньому.
У подальшому сторонами укладались додаткові угоди, якими строк дії договору факторингу продовжувався.
Згідно з реєстром прав вимоги №156 від 19.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 у загальному розмірі 17 047,42 грн, з яких 8 477,58 грн - заборгованість за тілом кредиту та 8 569,84 грн - заборгованість за процентами.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
Відповідно до реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 у загальному розмірі 17 267,84 грн, з яких 8 477,58 грн - заборгованість за тілом кредиту та 8 790,26 грн - заборгованість за процентами.
У подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором.
Згідно з реєстром боржників від 04.06.2025 до договору факторингу №04/06/25-Ю до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 у сумі 17 267,84 грн, з яких 8 477,58 грн - заборгованість за тілом кредиту та 8 790,26 грн - заборгованість за процентами. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджується безперервний перехід права вимоги за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 від первісного кредитора до позивача.
Висновки суду першої інстанції про неможливість відступлення права вимоги за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 лише з тих підстав, що договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено 28.11.2018, тобто до виникнення кредитних правовідносин із відповідачем, є помилковими.
У постанові Верховного Суду від 07.01.2026 у справі №727/2790/25 зазначено, що майбутньою вимогою є право грошової вимоги, яке виникає після укладення договору факторингу, тобто право вимоги, що виникає з договорів, укладених після укладення договору факторингу.
При цьому Верховний Суд звернув увагу, що майбутня вимога має бути індивідуалізована не пізніше моменту її виникнення.
Як вбачається з матеріалів справи, право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 було конкретизоване у реєстрі прав вимоги №156 від 19.10.2021 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 після виникнення кредитних правовідносин між відповідачем та первісним кредитором.
За таких обставин факт укладення рамкового договору факторингу до виникнення конкретного кредитного зобов`язання не виключає можливості подальшого відступлення права вимоги після його виникнення та належної індивідуалізації у відповідному реєстрі прав вимоги.
Отже, висновки суду першої інстанції про відсутність у позивача права вимоги за спірним кредитним договором не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права. 
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно із ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 та від 31.10.2018 у справі №202/4494/16-ц, яка в силу ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Оскільки строк кредитування за договором №844834434 від 17.06.2021 становив 126 днів, проценти за користування кредитом підлягають нарахуванню лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Згідно з умовами кредитного договору протягом дії дисконтного періоду проценти за користування кредитом нараховувалися за ставкою 0,69 % на день від суми кредиту.
Як убачається з розрахунку заборгованості, за період з 17.06.2021 по 16.08.2021 проценти за користування кредитом становлять 3 568,21 грн.
У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо своєчасного внесення платежів після закінчення дисконтного періоду проценти підлягали нарахуванню за базовою процентною ставкою 1,30 % на день.
За період з 17.08.2021 по 21.10.2021 розмір процентів за користування кредитом становить 7 163,55 грн.
Таким чином, загальний розмір нарахованих процентів за користування кредитом у межах погодженого сторонами строку кредитування становить 10 731,76 грн.
З урахуванням здійснених відповідачем платежів у рахунок погашення процентів у сумі 3 383,96 грн, заборгованість за процентами за користування кредитом становить 7 347,80 грн.
За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №844834434 від 17.06.2021 у загальному розмірі 15 825,38 грн, з яких 8 477,58 грн - заборгованість за тілом кредиту та 7 347,80 грн - заборгованість за процентами.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн апеляційний суд зазначає таке.
За змістом статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Як вбачається з матеріалів справи, інтереси ТОВ «Юніт Капітал» у даній справі представляв адвокат Тараненко А.І.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, акт приймання-передачі наданих послуг від 25.06.2025 на суму 7 000,00 грн, додаткову угоду до договору, протокол погодження вартості послуг, довіреність та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Дослідивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на те, що справа є малозначною, не відноситься до категорії складних та розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, а також з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 415,50 грн (7 000,00 грн ? 91,65 %).
Щодо розподілу судових витрат апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, ухвалює нове рішення, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ТОВ «Юніт Капітал» сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 422,40 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн, а всього 6 056,00 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволені на 91,65 %, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 550,32 грн.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку із чим відповідно до ст.376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.
З урахуванням положень частини шостої статті 19, частини третьої статті 389 ЦПК України дана справа є малозначною, у зв`язку з чим постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, у разі зміни рішення або ухвалення нового суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» задоволені у повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір у судах першої та апеляційної інстанцій у загальному розмірі 6 056,00 грн підлягає стягненню з відповідача на його користь.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. При цьому дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11 (провадження №61-175сво21)).
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 27 травня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 29 травня 2026 року.
Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.2 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» задовольнити частково.
Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 13 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за кредитним договором №844834434 від 17 червня 2021 року в сумі 15 825,38 грн, з яких: 8 477,58 грн -заборгованість за тілом кредиту та 7 347,80 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцезнаходження: м.Київ, бульвар Лесі Українки, буд.34, код ЄДРПОУ 43541163) судовий збір за розгляд справи у судах першої та апеляційної інстанцій в розмірі 5 550,32 грн, а також 6 415,50 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України. 

Головуючий 

Судді: 

Повний текст постанови складено 29 травня 2026 року.