Справа № 699/402/26 
2-а/703/35/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 червня 2026 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Овсієнка І.В., 
за участю 
секретаря судового засідання Батаргіної Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Сміла справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

у с т а н о в и в :

06.05.2026 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області в порядку, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 29 КАС України, надійшов адміністративний позов адвоката Перебийніс С.В., що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при використанні мобільного застосунку «Дія» позивач виявив арешт власних рахунків та ознайомився із постановою про відкриття виконавчого провадження за постановою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.12.2025 №4171, якою на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за те, що всупереч вимогам абз. 3 п. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 під час перевірки, на вимогу уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , не пред`явив військово-обліковий документ через його відсутність. Власну провину порушник визнав, пояснив, що відповідний документ втратив давно. Для розгляду справи не з`явився.
Позивач стверджує, що подібних пояснень не надавав, провини не визнавав, правопорушення не вчиняв, оскільки має чинний військово-обліковий документ – Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного зі всіма належними відмітками, а також мобільний застосунок «Резерв+», з якого порушень не вбачалося. Позивач вчасно оновив власні військово-облікові дані, в період із 16 до 19 грудня 2025 року пройшов військово-лікарську комісію.
Позивач вважає постанову незаконною через порушення норм матеріального та процесуального права при її винесенні, така не містить посилання на докази вчинення правопорушення, матеріалів фото чи відеофіксації проведеної перевірки, не вказано, за які дії чи бездіяльність на нього накладене стягнення, тобто не наведено суті вчиненого правопорушення та дати його вчинення.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просив скасувати постанову №4171 від 22.12.2025 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закрити провадження у справі.
Ухвалою суду від 11.05.2026 позивачеві поновлений пропущений процесуальний строк звернення до адміністративного суду, відкрите провадження у справі, встановлений сторонам строк для подання письмових заяв по суті справи та призначене судове засідання із розгляду справи. 
Позивач в судове засідання не прибув, через представника звернувшись із заявою про проведення судового розгляду за його відсутності.
Відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 , представника в судове засідання не направив, причин його неявки не повідомив, із письмовими заявами чи клопотаннями не звертався, власним правом на подання відзиву не скористався, на виконання ухвали суду про відкриття провадження в справі, документів не надав.
У зв`язку із неявкою учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Судом встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 від 22.12.2025 №4171 ОСОБА_1 визнано винним у порушенні вимог абзацу 3 пункту 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487, оскільки останній під час перевірки не пред`явив за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-облікового документа, якого при собі не мав, чим вчинив адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.
В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач провину у вчиненні правопорушення визнав, відсутність військово-облікового документа пояснив тим, що втратив його понад 15 років тому, на розгляд справи не з`явився. На доведення винуватості ОСОБА_1 наведені посилання на пояснення очевидців події – ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.
Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміноване порушення вимог абзацу 3 підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487.
Відповідно до підпункту 10-1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 (в редакції, що чинна до 30.07.2025) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.
Однак підпункт 10-1 пункту 1 виключено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 916 від 30.07.2025, що набрала законної сили 31.07.2025.
Відтак, оскаржувана постанова містить посилання на порушення військовозобов`язаним норми, що на час її винесення була виключена.
Обов`язок у період проведення мобілізації (крім цільової) громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України, станом на час винесення оскаржуваної постанови, встановлений ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII (з подальшими змінами та доповненнями).
Згідно із Законом України від 09 травня 2024 року №3696-ІХ, текст статті 210 КУпАП доповнено приміткою, відповідно до якої положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Вбачається, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у оскаржуваній постанові інкриміновано позивачу відсутність військово-облікового документу, що його повинен мати при собі та пред`являти на вимогу уповноважених осіб, обставини про його відсутність при перевірці, позивачем заперечуються.
Військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 ч. 6 статті 37 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу», в електронній формі (далі — військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
Питання щодо форми військово-облікового документа регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №559.
За п. 1 Порядку військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 “Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа”, а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ, розвідувальних органах у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).
Згідно із п. 2 Порядку військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - для громадян України, які перебувають на військовому обліку (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ, розвідувальних органів та громадян України, звільнених з військової служби у відставку із зазначених органів), - засобами Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони (далі - Портал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Відповідно до п. 5 Порядку військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.
За п. 6 Порядку військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; Порталу; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації).
Військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу (п. 9 Порядку).
Позивачем надано суду роздруківку військово-облікового документу в електронній формі, що сформований 18.03.2026 та є дійсним до 04.04.2026, із відомостями про перебування на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , бронювання до 04.04.2026 та заключенням ВЛК від 19.12.2025, а також Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 04.09.2020, із останньою актуально відміткою – взяття на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_5 11.03.2024.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_6 , своєчасно оновив облікові дані, пройшов ВЛК та був заброньований, жодних перешкод отримати інформацію щодо нього у відповідних реєстрах у органу військового управління не було.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 зазначив, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Згідно із ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.
Відповідач доказів на спростування заявлених позивачем позовних вимог та вказаних у позові обставин до суду не надав, доводи позивача про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення в суді не спростовував, доказів на підтвердження порушення позивачем норм ч. 3 ст. 210 КУпАП та вчинення адміністративного правопорушення не надавав.
Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, суд дійшов висновку, що судовий збір, сплачений позивачем за подання позову до суду відповідно до квитанції до платіжної інструкції від 18.03.2026 №75753271 в розмірі 665,60 грн підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ч. 3 ст. 210, ст. 245, 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 132, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.
Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковника ОСОБА_2 від 22.12.2025 №4171 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.
Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складене 11.06.2026.

Суддя        І.В. Овсієнко