Дата документу 18.05.2026
Справа № 334/1389/26
Провадження № 2/334/1788/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючої: судді Телегуз С.М., при секретарі Каряченко А.О., розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:
23.02.2026 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся директор ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» Поляков О.В. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В позові посилалися на те, що 18.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №743549843 на суму 4600 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV96D6M.
Позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. Первісний кредитор належним чином виконав свої зобов`язання та надав відповідачу грошові кошти у сумі 4600 грн. шляхом перерахування через банк-провайдер. Проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 12000 грн.
28.11.2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 170 від 25.01.2022 року, за яким до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу, за яким до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
11.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно Реєстру Боржників № Б/Н від 14.07.2025 року за Договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідача на суму 35431,20 грн.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договорам.
Загальна сума заборгованості відповідача за кредитним договором становить 35431,20 грн., яка складається з: 12000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23431,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, що підтверджується випискою з особового рахунку на період 14.07.2025 року - 26.12.2025 року.
Повідомили, що судові витрати позивача складаються зі сплаченого судового збору у розмірі 2622,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Прохали стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 743549843 від 18.12.2021 року у розмірі 35431,20 грн.; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» судовий збір у розмірі 2622,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.; розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі позивача та ухвалити заочне рішення.
25.02.2026 року ухвалою судді прийнято цивільну справу до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін на 25.03.2026 року.
25.03.2026 року ухвалою суду витребувано в АТ «Універсал Банк»: 1. Інформацію: чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну картку (платіжні картки): маска Карти: НОМЕР_3 про факт зарахування коштів: зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 18.12.2021 до 23.12.2021 в сумі 4600 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 18.12.2021 до 23.12.2021 в сумі 3500 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 19.12.2021 до 24.12.2021 в сумі 3900 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 ; чи є/був номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером телефону за платіжною карткою (платіжними картками): маска Карти: НОМЕР_3 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 . 2. У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_1 : зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 18.12.2021 до 23.12.2021 в сумі 4600 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 18.12.2021 до 23.12.2021 в сумі 3500 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; зарахування на платіжну Карту (маска Карти) НОМЕР_3; за період від 19.12.2021 до 24.12.2021 в сумі 3900 грн.; емітент Карти АТ «Універсал Банк»; витребувано інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника) повного номера рахунка (рахунків), що належить ОСОБА_1 : маска Картки: НОМЕР_3. 3. У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_1 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_3 витребувано номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 (Клієнта банку) за платіжною карткою (платіжними картками): маска Картки: НОМЕР_3. 4. У випадку, якщо картковий рахунок за: маска Картки: НОМЕР_3 не належить Позичальнику Вітковський Д.С., витребувано інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок: маска Картки: НОМЕР_3.
13.04.2026 року АТ «Універсал Банк» на виконання ухвали суду від 25.03.2026 року надав виписку про рух коштів за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , за період з 18.12.2021 року по 24.12.2021 року.
18.05.2026 року представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові прохали розгляд справи проводити без участі представника, не заперечували проти заочного розгляду справи.
18.05.2026 року відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав, відзив на позов не подав.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 народився відповідач - ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю №2376882 від 24.02.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру.
18.12.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії №743549843, згідно умов якого сума кредиту складає у розмірі кредитного ліміту 12000 грн., перший транш за договором складає в сумі 4600 грн., який має бути повернуто до 23.12.2021 року, базова процентна ставка 2,1% в день від суми кредиту.
Договір укладено в електронному вигляді, підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора «MNV96D6M».
Аналогічні умови зазначено у Паспорті споживчого кредиту.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в загальній сумі 12000 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_4 в АТ «Універсал Банк», що підтверджується копією платіжного доручення №9977с7е8-1b88-419d-a64c-83e2235a4c47 від 18.12.2021 року на сумі 4600 грн., копією платіжного доручення №77f60d4e-6c1a-4e76-be7e-5533e8155cb1 від 18.12.2021 року на сумі 3500 грн., копією платіжного доручення №1b5c697f-ef10-4af5-9aca-6a9b331b2864 від 19.12.2021 року на сумі 3900 грн.
Згідно виписки АТ «Універсал Банк» про рух коштів за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , 18.12.2021 року на рахунок останнього зараховано грошові кошти в сумі 4600 грн. та 3500 грн., 19.12.2021 року зараховано грошові кошти в сумі 3900 грн.
Згідно копії Розрахунку заборгованості за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» станом на 25.01.2022 року ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 25060,80 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 13060,80 грн.
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу.
Згідно копії реєстру прав вимоги №170 від 25.01.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року на загальну суму 25060,80 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 13060,80 грн.
Згідно копії Розрахунку заборгованості за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року ТОВ «Таліон Плюс» станом на 30.10.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 35431,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 23431,20 грн.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01.
Згідно копії реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року на загальну суму 35431,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 23431,20 грн.
11.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» укладено Договір факторингу № 11/07/25-Е.
Згідно копії реєстру боржників від 14.07.2025 року до Договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025 року ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року на загальну суму 35431,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 23431,20 грн.
Згідно копії Розрахунку заборгованості за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року ТОВ «ФК «Ейс» станом на 26.12.2025 року ОСОБА_1 має заборгованість на загальну суму 35431,20 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 12000 грн.; заборгованість за відсотками - 23431,20 грн.
Станом на час розгляду справи судом відповідач заборгованість не сплатив.
Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного.
В статті 15 ЦК України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ч.1, ч.2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
Згідно ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно висновків, викладених у Постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції визначає Закон України «Про електронну комерцію».
Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч.1 ст.1048 ЦК України.
Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись в строк, що передбачений умовами Договору.
У ст.599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Суд вважає, що надані позивачем докази на підтвердження договірних відносин між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 є належними та допустимими, і аналізуючи в сукупності надані докази, вважає, що факт підписання між сторонами Договору кредитної лінії № 743549843 від 18.12.2021 року в електронному вигляді за допомогою одноразового ідентифікатора є доведеним, оскільки сторони узгодили порядок його укладення в електронній формі.
Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у Постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у Постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19.
Як встановлено судом, відповідач, уклавши 18.12.2021 року з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Договір кредитної лінії № 743549843, отримав кредит в загальному розмірі 12000 грн. на платіжну картку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_4 , зі сплатою відсотків за користування кредитом.
Виписка АТ «Універсал Банк» про рух коштів за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_1 , є доказом у справі, оскільки має статус первинного документа, згідно Переліку типових документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2012 року № 578/5.
Згідно Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 року відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.
Відповідно правового висновку, наведеному у Постанові Верховного Суду від 30.10.2019 року (справа № 355/558/18) виписка про рух коштів по рахунку свідчить про фактичне отримання кредитних коштів та наявність заборгованості за тілом кредиту.
Згідно правового висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 25.05.2021 року у справі №554/4300/16-ц банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
З досліджених доказів, зокрема виписки за карткою відповідача, видно, що останній користувався кредитними коштами, що свідчить про те, що відповідач отримував кредитні кошти.
В подальшому, згідно укладених договорів факторингу право вимоги за Договором № 743549843 від 18.12.2021 року перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс».
Частиною 1 ст.512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Таким чином, до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
За таких обставин, враховуючи, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором в обумовлені договором строки, договір залишається невиконаним, позивач, який отримав право вимоги до відповідача за договорами факторингу, внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати кредитні кошти та відсотки, на що він розраховував при укладенні договору факторингу, а тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 35431,20 грн., яка складається з: 12000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23431,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Крім того, відповідно ч.1,8 ст.178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Так як відповідач відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, будь-яких заперечень суду не надав, то суд вирішив справу за наявними матеріалами.
Тому суд вважає, що за наявними матеріалами позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно ст.264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
А тому судовий збір у сумі 2622,40 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката.
Позивачем надано суду докази на підтвердження понесених витрат: копію Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року між АБ «Соломко та Партнери» та ТОВ «Фінансова компанія «Ейс»; копію додаткової угоди №25770927780 від 01.09.2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 року; копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 від 19.10.2018 року на ім`я Соломко О.В.
Так, згідно Акту прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025 року сторони погодили перелік наданих правових та юридичних послуг: 1) складання позовної заяви 2 години на суму 5000 грн.; 2) вивчення матеріалів справи 2 години на суму 1000 грн.; 3) підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 година на суму 500 грн.; 4) підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів 1 година на суму 500 грн., всього в сумі 7000 грн.
У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15 зазначено «При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір».
Також, згідно правового висновку у Постанові Верховного Суду від 02.07.2020 року у справі № 362/3912/18 «Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час».
Суд, дослідивши документи на підтвердження надання позивачу правничої допомоги, враховуючи складність справи, значення справи для сторін, розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без явки сторін та їх представників, з урахуванням вимог розумності та справедливості, реальності та обґрунтованості адвокатських витрат, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн., при цьому, відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не подано.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 137, 141, 211, 247, 258-259, 263-265, 280-283 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за договором кредитної лінії №743549843 від 18.12.2021 року в розмірі 35431,20 грн. (тридцять п`ять тисяч чотириста тридцять одна гривня 20 копійок), яка складається з: 12000 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 23431,20 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» (код ЄДРПОУ 42986956) витрати на сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію заочного рішення направити відповідачу рекомендованим листом із повідомленням не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Повний текст рішення складено 22 травня 2026 року.

Суддя:         С.М. Телегуз