Справа № 686/8818/26 
Провадження № 3/686/2391/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року     м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Навроцький В.А., за участю захисника ОСОБА_1 – адвоката Собчук В.Г., розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , не працюючого -
за ч. 3 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення - 
встановив:

20.03.2026 року о 19 год. 45 хв. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , протягом дії заборонного припису кривдника серії АА № 597673 від 16.03.2026 року, яким йому до 26.03.2026 року, зокрема заборонено вхід та перебування за місцем проживання постраждалої ОСОБА_2 , порушив заборону на вхід та перебування за адресою АДРЕСА_1 , чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП».
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВБА № 137635 від 16.03.2026 року: «16.03.2026 року близько 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 повторно протягом року, вчинив відносно своєї тітки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, принижував її, внаслідок чого була завдана шкода її психологічному здоров`ю, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене, ч. 3 ст. 173-2 КУпАП».
Потерпіла ОСОБА_2 подала клопотання про закриття провадження у справі, так як між нею та ОСОБА_1 виник спір щодо спільного проживання в квартирі, тобто побутовий конфлікт, внаслідок якого їй не була заподіяна шкода її здоров`ю,.
Захисник ОСОБА_1 – адвокат Собчук В.Г. просила провадження у справі закрити, так як між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мав місце побутовий конфлікт та потерпілій не заподіяно шкоди здоров`ю, а відтак в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 та правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП оскільки ОСОБА_1 уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.
Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП за вищевказаних обставин, підтверджується: даними з протоколу про адміністративне правопорушення від 20.03.2026 року, копією термінового заборонного припису кривдника серії АА № 597673 від 16.03.2026 року, яким ОСОБА_1 з 15 год. 00 хв. 16.03.2026 року до 15 год. 00 хв. 26.03.2026 року, заборонено вхід та перебування за місцем проживання потерпілої ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
Твердження захисника ОСОБА_1 – адвоката Собчук В.Г. про недопустимість повторного притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення одного і того ж правопорушення, суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами.
Так, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 09.04.2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу.
Зі змісту цієї постанови вбачається, що 20.03.2026 біля 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 не виконав терміновий заборонний припис серії АА № 597673 від 16.03.2026 року, а саме повернувся у межах строку дії припису до місця проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 .
З наданого стороною захисту, електронного рапорту від 20.03.2026 року вбачається, що на цей виклик виїжджав екіпаж «Сапфір-Т1» УПП, та о 20.03.2026 року о 19:48 було здійснено підтвердження виконання виклику за вище вказаною подією.
При цьому, 20.03.2026 року о 19:46 на лінію «102» надійшло звернення від ОСОБА_2 про те, що її племінник ОСОБА_1 , після від`їзду працівників поліції повернувся до місця її проживання АДРЕСА_1 , що зафіксовано в іншому електронному рапорті та підтверджує повернення ОСОБА_1 до місця проживання ОСОБА_2 ..
Отже, на думку суду, відмітка в електронному рапорті про підтвердження виконання виклику внесеному о 19:48 за фактом невиконання термінового заборонного припису 20.03.2026 біля 18 год. 10 хв. ОСОБА_1 не свідчить, що в саме в цей момент, останній разом з працівниками поліції, перебував за місцем проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 та не підтверджує, що він продовжував вчинення адміністративного правопорушення.
Оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП повністю доведена, а кваліфікація його дій за цією статтею є правильною.
Згідно зі ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений розглядати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Враховуючи, позицію потерпілої ОСОБА_2 та те, що дії ОСОБА_1 не заподіяли істотної шкоди суспільним інтересам та державі та у зв`язку з малозначністю вчиненого, вважаю можливим звільнити його від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до ст.173-2 КУпАП, домашнім насильством є умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру(застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу,іншого майна або коштів,на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Таким чином, обов`язковою умовою настання адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП є наслідки правопорушення у вигляді заподіяння шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, натомість подібне діяння, яким така шкода не була завдана, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.
Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу, ОСОБА_1 ставиться у винну вчинення відносно тітки домашнього насильства психологічного характеру, а саме ображав її нецензурною лайкою, принижував її, однак матеріали справи не містять жодних доказів завдання шкоди, психологічному здоров`ю ОСОБА_2 внаслідок вчинених ОСОБА_1 дій.
Також, заподіяння шкоди психологічному здоров`ю потерпілій ОСОБА_2 спростовується її поясненнями викладеними в її клопотанні.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно із ч. 2 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» ( заява №16347/02), суд приходить до висновку, що направлені до суду матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а почате підлягає закриттю в тому разі якщо, відсутня подія або склад адміністративного правопорушення.
Оцінюючи встановлені факти, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а тому провадження в справі в цій частині на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
постановив:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя: