Справа № 953/4161/26 
Провадження № 2/953/3026/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2026 року        м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Юрлагіної Т.В.,
за участю секретаря – Бірукової Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2026 року до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики № 21/80813401 від 02.03.2017 у розмірі 41 500,00 грн, з яких 5000,00 грн – заборгованість за основним боргом, 1 400,00 грн. – сума заборгованості за платою, 35 100,00 грн – заборгованість за пенею. Крім того, представник позивача просив судові витрати стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.03.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір Позики №21/80813401.
Відповідно до Розділу 1 Договору, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (надалі Позика або Сума Позики) у розмірі, встановленому цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Суму Позики Позикодавцю та сплатити Плату за Договором у порядку та строки, передбачені цим Договором. Сума Позики за Договором становить 5000,00 грн. Строк на який надається Позика – 14 днів. Оскільки Договір є відплатним, ним передбачено нарахування наступних платежів на користь Позикодавця: Плата за Договором (у фіксованому розмірі 1400,00 грн) і проценти за Договором у розмірі 2,00% від Суми Позики (залишку Суми Позики) на день (п.5.6. Договору). 
Зазначає, що плата нараховується лише за строк користування Позикою. Проценти нараховуються лише у випадку користування Позикою понад строк користування Позикою. Також Договором передбачена можливість Позикодавця нараховувати пеню у розмірі 2 % від Суми Позики (залишку Суми Позики) за кожен день прострочення виконання зобов`язання.
Відповідно до розділу 3 Договору, Позикодавець надає Позику Позичальнику шляхом передачі готівкових коштів Позичальнику в день укладення Договору. Підписанням цього Договору Позичальник підтвердив, що ним було отримано відповідну Суму Позики шляхом отримання готівкових коштів в день укладення Договору.
Відповідач виконував взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов Договору, сплачуючи поточні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи передбачені Договором платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 
28.12.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» і Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (яке в подальшому змінило назву на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», надалі – «Позивач», «Новий Кредитор», «Фактор») було укладено Договір Факторингу №01.02- 91/23. Відповідно до розділу 2 Договору Факторингу Клієнт відступає (передає) Фактору Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору Факторингу у порядку та у строки встановлені цим Договором Факторингу. 
В тому числі за даним Договором Факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було відступлено право вимоги за заборгованістю ОСОБА_1 перед Первісним Кредитором за договором №21/80813401 від 02.03.2017 року.
Ухвалою суду від 08 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. В прохальній частині позовної заяви просив проводити судове засідання без участі представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової кореспонденції за місцем реєстрації, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна поштова кореспонденція, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено, що 02.03.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 21/80813401.
Відповідно до п.1.1 Договору позики, Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти (надалі Позика) у розмірі, встановленому Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Суму Позики Позикодавцю та сплатити Плату за Договором у порядку та строки, передбачені цим Договором. Сума Позики за Договором становить 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень).
Відповідно до п.2.1 Договору позики, Позичальник повинен сплатити Позикодавцю плату за договором у розмірі 1400,00 грн. Плата за договором повинна бути сплачена разом з поверненням Позики.
Відповідно до п.3.1, 3.2 Договору позики, Позикодавець надає Позику шляхом передачі готівкових коштів Позичальнику. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що він отримав від Позикодавця суму Позики у повному обсязі у дату підписання цього Договору.
Відповідно до п.3.4 Договору позики, днем повернення позики (її частини) вважається день внесення суми позики в касу Позикодавця або на рахунок Позикодавця.
Відповідно до п.3.5 Договору позики, позикодавець має у будь-який час вимагати від Позичальника повернення позики у повному обсязі та сплати Плати за договором. У такому випадку Позика та Плата за договором повинні бути сплачені Позичальником Позикодавцю протягом 14 календарних днів після надання відповідної письмової вимоги від Позикодавця.
Відповідно до п.3.8 Договору позики, позичальник зобов`язується сплатити пеню за несвоєчасне повернення Позики разом з поверненням Позики.
Відповідно до п.4.12 Договору, позичальник зобов`язується забезпечити повне та своєчасне повернення позики та сплату плати за договором.
Відповідно до п.5.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання сторонами своїх обов`язків за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до п. 5.2 Договору, за порушення Позичальником строків погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених Договором, зокрема, але не обмежуючись цим, строків повернення Позики та/або строків сплати Плати за договором Позикодавець має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Позикодавцю пеню у розмірі 2% від суми простроченого платежу.
Відповідно до п. 5.3 Договору пеня (комісія) нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості. Пеня нараховується до повного виконання зобов`язання.
Відповідно до п. 7.7 Договору, Позикодавець вправі відступати або іншим чином передавати будь-які та/або усі свої права без згоди Позичальника.
Дoговip позики вважається укладеним з моменту передачі грошей та набирає чинності з 2 березня 2017 року. 3aкiнчeння стpокy цьoгo дoгoвopy нe звільняє сторони від вiдпoвiдaльнoстi зa його порушення, яке мaлo мiсце пiд чac дії цього договору. (п. 8.1., п. 8.2 договору).
Відповідно до п. 8.5 Договору, усі повідомлення та інша інформація за цим Договором повинні бути виконані письмово та вручені особисто (або уповноваженому представнику відповідної Сторони) або надіслані рекомендованою поштою або телнграмою на адреси сторін, що зазначені у розділі 9 цього Договору (або на інші адреси, повідомлені Стороною іншій Стороні письмово).
Договір позики №21/80813401 від 02.03.2017 підписано особисто відповідачем ОСОБА_1 та представником ТОВ «Партнер Фінанс» шляхом проставлення власноручних підписів.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» було укладено договір факторингу № 01.02-91/23, відповідно до умов якого клієнт передає (відступає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (п. 2.1. договору факторингу).
Відповідно до п. 2.3 Договору факторингу, реєстр боржників на паперовому носії (з основною інформацією за Кредитними договорами) підписується уповноваженими представникамми Сторін і скріплюється печатками сторін і є невід`ємною частиною цього Договору.
Відповідно до п. 2.5 Договору факторингу, за фінансування під відступлення Прав вимоги згідно з цим Договором Клієнт сплачує Фактору плату у розмірі 100,00 гривень,без ПДВ. 
Відповідно до п. 3.1.3 Договору факторингу, право вимоги переходить до Фактора з моменту підписання цього Договору після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей за кредитними договорами.
Відповідно до п. 4.1, 4.2 Договору факторингу, сторони домовились, що фінансування (ціна Договору) складає 1 100 076,99 грн. Фактор сплачує Клієнту Фінансування шляхом перерахування Клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у пункті 4.1 цього Договору, на рахунок Клієнта, вказаного в розділі 14 цього Договору, протягом 5 банківіських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору.
Згідно реєстру боржників № 4 до договору факторингу від 28.12.2023 № 01.02-91/23, за порядковим номером 38102 у реєстрі значиться ОСОБА_1 , загальна заборгованість якого за договором позики №21/80813401 від 02.03.2017 складає 41 500,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за сумою позики, 1400,00 грн – сума заборгованості за платою, 35 100,00 грн сума штрафних санкцій.
Згідно платіжної інструкції № 9408 від 29 грудня 2023 року ТОВ «РОСІЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» сплатило ТОВ «Партнер Фінанс» оплату фінансування згідно договору факторингу № 01.02-91/23 від 28.12.2023 в сумі 1100076,09 грн.
Відповідно до Рішення СВЕА ЕКОНОМІ ЕІПР ЛІМІТЕД єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» №1 від 25.03.2024 ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило своє найменування на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (код ЄДРПОУ: 37616221).
Згідно з розрахунком ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість  ОСОБА_1 за договором позики №21/80813401 від 02.03.2017 складає 41500,00 грн, з яких 5 000,00 грн заборгованість за сумою позики, 1400,00 грн – сума заборгованості за платою, 35 100,00 грн сума заборгованості за неустойкою за позикою.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (ч.1 ст.205 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, з а договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому. Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника.
Відповідно до ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.
Згідно ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги.
Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
При цьому, відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.
Тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17.
Факт набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором позики суд вважає доведеним належними та достатніми доказами.
Позивач станом на дату розгляду справи є кредитором по відношенню до відповідача, має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі, який відповідачем не оспорювався.
Судом встановлено, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання зобов`язань перед позивачем за договором позики №21/80813401 від 02.03.2017, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення тіла позики та плати за позикою за вказаним договором є законними та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в загальній сумі 6400,00 грн, яка складається з: 5000,00 грн - заборгованість за сумою позики; 1400,00 грн -заборгованість за платою за позикою.
Щодо нарахованої позивачем пені за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п.3.8 Договору позики, позичальник зобов`язується сплатити пеню за несвоєчасне повернення Позики разом з поверненням Позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦКУ боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Договором позики №21/80813401 від 02.03.2017 не встановлений строк повернення позики, п. 3.5 договору визначено, що позикодавець має у будь-який час вимагати від Позичальника повернення позики у повному обсязі та сплати Плати за договором. Посилання представника позивача на те, що строк на який надається Позика – 14 днів спростовується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Разом з тим, відомостей про направлення ОСОБА_1 вимоги про повернення суми позики матеріали справи не містять.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що факт прострочення виконання грошового зобов`язання відсутній, а тому в частині позовних вимог про стягнення пені слід відмовити.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Суд зазначає, що відповідач відзив на позов не подав, будь-яких доказів на спростування вимог позивача не надав. Розрахунок суми заборгованості, наданий до позовної заяви, відповідачем не спростований. Власного розрахунку відповідач до суду не надав.
З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за сумою позики в сумі 5000,00 грн. та заборгованості за платою у сумі 1 400,00 грн підлягають задоволенню, тому позов слід задовольнити частково.
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частин 1-2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 410,59 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 612, 625, 628, 1046 -1050, 1077 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором позики № 21/80813401 від 02.03.2017 в розмірі 6 400 (шість тисяч чотириста) гривень 00 копійки, з яких 5000,00 грн. - заборгованість за сумою позики; 1 400,00 грн - заборгованість за платою.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС» витрати по сплаті судового збору у розмірі 410 (чотириста десять) гривень 59 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено у встановленому законом порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СВЕА ФІНАНС», ЄДРПОУ 37616221, місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8.
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 . 

СУДДЯ: Т.В. Юрлагіна