Справа № 948/23/26 
Номер провадження 2/948/205/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22.06.2026 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді Косик С.М.,
за участю: секретаря Ткач Н.М.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан Владислав Сергійович, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в :

у січні 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, у якому просить встановити факт, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини не проживав постійно із ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а тому не вважається таким, що прийняв спадщину та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на частку земельної ділянки кадастровий номер 5323082200:00:003:0082, площею 4,2301 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка не увійшла до успадкованого майна відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2025 (а.с.2-4).
Ухвалою від 02.02.2026 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі, залучив до участі у справі третю сторону на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусана В.С. та призначив підготовче засідання (а.с.38).
Своєю ухвалою від 02.03.2026 суд витребував докази у приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусана В.С. та відклав підготовче засідання (а.с.65).
Ухвалою від 31.03.2026 суд повернув без розгляду заяву ОСОБА_3 про визнання позову та відклав підготовче засідання (а.с.154-155).
Ухвалою від 28.04.2026 Машівський районний суд закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.167-168).
У судовому засіданні позивачка та її представниця позов підтримали з підстав, викладених у його змісті, наполягали на його задоволенні. Представниця позивачки покликалася на те, що за усталено судовою практикою Верховного Суду реєстрація місця проживання особи не є фактичним місцем проживання, а тому відповідач не прийняв спадщину до майна померлого ОСОБА_4 . Також просила визнати за позивачкою право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що ефективним способом захисту в цій справі є вимога про визнання права власності.
Відповідач у судове засідання не з`явився вдруге, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом оголошення на офіційному вебсайті суду (а.с.42,64), оскільки відомості про його зареєстроване місце проживання відсутні, а також за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, натомість поштові конверти повернуті з відміткою "адресат відсутній " (а.с.176,177,193,194).
Третя особа – приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Пусан В.С. подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.56).
Суд у відповідності з вимогами ст.223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, та, заслухавши позивачку, її представницю, дослідивши письмові докази та допитавши свідків, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Кошманівка, Полтавського району Полтавської області у віці 84 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.7).
За Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №179640, ОСОБА_4 за життя належала земельна ділянка площею 4,23 га, кадастровий номер 5323082200:00:003:0082, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Машівського району Полтавської області (а.с.8).
Як убачається з Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №81642515, 25.06.2025 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. зареєстровано спадкову справу до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.10).
З копії спадкової справи №79/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , наданої приватним нотаріусом Полтавського районного державного округу Пусан В.С. (а.с.74-147) убачається, що 25.06.2025 до приватного нотаріуса звернулася ОСОБА_1 про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_4 , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 . 
За життя, а саме 30.09.2021 року ОСОБА_4 склав заповіт, що був посвідчений старостою Кошманівського старостинського округу Машівської селищної ради Корзіною Л.В. та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №40960232, за яким все своє майно заповів онуці – ОСОБА_1 (а.с.3,80). 
18.12.2025 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину на частку земельної ділянки площею 4,2301 га, кадастровий номер 5323082200:00:003:0082 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Полтавського (колишнього Машівського) району Полтавської області, що належала померлому ОСОБА_4 (а.с.11).
Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав №457313659, 18.12.2025 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на земельної ділянки площею 4,2301, кадастровий номер 5323082200:00:003:0082 (а.с.12).
Відповідно до Витягу №НВ-9913218702026 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 5323082200:00:003:0082 становить 117 315,47 грн (а.с.19).
Відповідно до довідки приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан В.С. за матеріалами спадковї справи №79/2025, спадкоємцями після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є за заповітом внучка померлого – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та за законом, який має право на обов`язкову частку у спадщині померлого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який прийняв спадщину фактично шляхом реєстрації із померлим ОСОБА_4 , але будь-яких заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини до приватного нотаріуса не подавав (а.с.13).
01.11.2017 року державним нотаріусом Машівської державної нотаріальної контори Полтавської області Асановою Р.Ш. посвідчено договір дарування, за умовами якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували належний їм на праві особистої приватної власності доньці та онуці ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.15-16).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №102214005 від 01.11.2017 ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.17).
Згідно відомостей виконавчого комітету Машівської селищної ради від 25.06.2025 про осіб, місце проживання яких було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 03.12.2014 по 24.06.2025; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 19.04.1996 по 12.03.2025; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 04.03.2021 по теперішній час; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 04.03.2021 по теперішній час; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 02.05.2025 по теперішній час (а.с.18).
Як убачається з акта від 24.12.2025 депутат селищної ради Остах В.І. та сусіди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , провели обстеження місця проживання (реєстрації) ОСОБА_3 , 1960 р.н., який в період з 03.12.2014 по 24.06.2025 був зареєстрований, але фактично не проживав за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14). 
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що він проживає в с.Кошманівка Полтавського району Полтавської області та його брат є чоловіком позивачки ОСОБА_1 . Він знайомий з позивачкою близько 15 років та весь цей час дядько позивачки – ОСОБА_3 не проживає в с.Кошманівка, він його жодного разу не бачив. 
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що вона з 2019 року проживає в с.Кошманівка Полтавського району Полтавської області по сусідству з ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 не бачила, не знає. На час смерті дідуся позивачка остання з родиною жила в будинку дідуся, ОСОБА_3 не проживав.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статей 1222, 1223, 1261, 1262 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною третьою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частин першої та третьої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. 
Верховний Суд неодноразово зазначав, що при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини, коло спадкоємців, які прийняли спадщину, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України є необхідним встановлення місця проживання спадкодавця і спадкоємця.
Так, частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Під місцем постійного проживання розуміється місце, де фізична особа постійно проживає. Тимчасовим місцем проживання є місце перебування фізичної особи, де вона знаходиться тимчасово (під час перебування у відпустці, відрядженні, зокрема у готелі чи у санаторії, тощо).
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Зазначена норма відображає загальний принцип недискримінації за ознакою наявності чи відсутності реєстрації місця проживання чи місця перебування особи.
За змістом пунктів 3.21 та 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Верховний Суд у постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 569/15147/17 (провадження № 61-39308св18) вказав, що частина третя статті 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного.
Частиною 1 ст. 315 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тобто у даній частині ст. 315 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 ст. 315 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 (із змінами та доповненнями), суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , його син, ОСОБА_3 , постійно не проживав разом із спадкодавцем, хоча і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки сама по собі реєстрація місця проживання не може вважатися саме місцем проживання та свідчити відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини, тому відповідач як спадкоємець не прийняв своєчасно спадщину, що відкрилася після смерті батька ОСОБА_4 , а отже, не набув права на спадкове майно. 
Такі висновки відповідають правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 471/601/17-ц (провадження № 61-38452ск18), від 10 квітня 2020 року у справі № 355/832/17 (провадження № 61-27212св19) та від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св210).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві, незалежно від часу прийняття спадщини. 
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 
Оскільки позивачка належним чином прийняла спадщину за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 діда ОСОБА_4 , інший спадкоємиць – відповідач ОСОБА_3 не прийняв своєчасно спадщину, позивачка має перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а тому вимога позивачки про визнання права власності на спадкове майно за заповітом після смерті діда ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Судові витрати покласти на позивачку за її згодою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :
задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя сторона на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Пусан Владислав Сергійович, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом.
Встановити факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживав постійно разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку земельної ділянки з кадастровим номером 5323082200:00:003:0082, площею 4,2301 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кошманівської сільської ради Полтавського району Полтавської області, яка не увійшла до успадкованого майна відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2025 зареєстрованого у реєстрі за № 3161, в порядку спадкування за заповітом після смерті діда  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. 
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відомості про зареєстроване місце проживання відсутні, останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: Пусан Владислав Сергійович, приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя С.М.Косик