Провадження № 2/742/814/26 
Єдиний унікальний № 742/6999/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2026 року  м.Прилуки  Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років,
установив:
Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2024 року. Вшлюбі народилась донька  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На сьогоднішній день батько дитини, ОСОБА_2 , подав до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області позов про розірвання вищезазначеного шлюбу, припинив надавати допомогу на утримання дитини таматері, за наслідком чого остання вимушена звертатись до суду з питання стягнення аліментів. Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 01.12.2024 по 30.11.2027 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомогу при народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на що вказує довідка №2500-0210-8/84056 від 19.12.2025. У зв`язку з тим, що позивач позбавлена можливості самостійно забезпечити собі та дитині належний рівень життя, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання,до досягнення дитиною трирічного віку, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме: сплата судового збору та витрати на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких складає 5 000 грн.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.12.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, яке відкладено до 31.03.2026.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 31 березня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 травня 2026 року.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно поданої заяви її представника просили стягувати з відповідача аліменти на утримання матері до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3-ох річного віку, в розмірі частини всіх видів заробітку щомісячно.
Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явились, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно письмової заяви представника просили розгляд справи проводити без їх участі. Заявлені позовні вимоги визнали частково, в частині стягнення аліментів в розмірі 1/8 частини заробітку відповідача щомісячно. В частині стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу відмовити.
Крім того, просили стягнути з позивача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Згідно поданого відзиву на позовну заяву відповідач частково визнає позовні вимоги і не заперечує проти стягнення з нього накористь дружини утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частки від всіх видів заробітку (доходу), в іншій частині заперечує проти позову. Обґрунтовуючи свої заперечення проти позовної заяви зазначає, що 24 травня 2024 року між сторонами було укладено шлюб. В шлюбі народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Подружнє життя з дружиною не склалося через її зраду. Після фактичного припинення шлюбних відносин він звернувся до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом про розірвання шлюбу. Станом на сьогоднішній день шлюб між нами ще не розірвано. Дружина разом із донькою ОСОБА_4 переїхала на постійне місце проживання до своїх батьків у с. Яблунівка Прилуцького району Чернігівської області. Перед від`їздом до батьків відповідач передав дружині готівкові кошти на утримання дитини та її утримання, на перший час, доки не буде вирішено питання про стягнення аліментів у судовому порядку. Позивач звернулась до Прилуцького міськрайонногосуду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини,оскільки вважає це своїм батьківським обов`язком. Однак, позивачка просить також стягнути з нього на її утримання щомісячно 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років. Відповідач заперечує проти такого розміру утримання, оскільки такий розмір є занадто непосильним для нього. Він працює в ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин». До 01.12.2025 отримував заробітну платуна рівні 20 000,00 грн. (за виключенням податків та зборів). Однак з 01.12.2025 у зв`язку зі зменшенням обсягів виробництва та погіршенням фінансового становища підприємства його заробітна плата зменшилася до мінімального розміру. В грудні 2025 року він отримав заробітну у плату у розмірі 6 960,80 грн. (за виключеннямподатків та зборів). Із заробітної плати будуть відраховуватися аліменти наутримання дитини у розмірі 1/4 частини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З 01 січня 2026 року прожитковий мінімум для дитинидо 6 років складає 2 817,00 грн., мінімальний розмір аліментів складає 1 408,50 грн. 1/4 частина від його заробітної плати складає 1 740,20 грн. Крім того, мати відповідача ОСОБА_6 являється інвалідом І «Б» групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (серія 12 ААГ №190378) від 08.04.2022. У зв`язку із хворобливимстаном здоров`я вона потребує постійного стороннього догляду. Згідно довідки про доходи №2339152082335328 від 07.01.2026 його мати дійсно перебуває на обліку в Прилуцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 3 323,00 грн. Її захворювання потребує постійної підтримуючої медикаментозної терапії. Відповідач, як єдиний син, здійснює догляд за своєю матір`ю і всіляко намагається їй допомагати фінансово. Шлюб між його батьками було розірвано 27 квітня 2021 року. Інших видів доходу відповідач не має. Відповідач має обмежені можливості у наданні матеріальної допомоги своїй дружині – матері дитини, оскільки отримує невисоку заробітну плату і на його утриманні перебуває непрацездатна мати. Знайти додатковий заробіток відповідач не має можливості, оскільки зобов`язаний доглядати за матір`ю. Отже, вирішуючи питанняпро стягнення аліментів на утримання дружини слід врахувати принципи справедливості та розумності, за якими стягнення аліментів не повинно значно погіршувати його становище порівняно із становищем одержувача аліментів.
Крім того, Позивачка просить суд стягнути з нього «аліменти на утримання матері до досягнення дитиною, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку». Однак Главою 9 «Права та обов`язки подружжя по утриманню Сімейного кодексу України», в томучислі статтею 80 цього кодексу, не передбачено мінімальний розмір утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Така вимога Позивача суперечить чинному законодавству.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, зазначає, що з мотивувальної частини позовної заяви слідує, що Позивачка «понесла судові витрати у справі, а саме: сплата судового збору та витрати на правничу допомогу, вартість якої склала 5000,00 грн., що підтверджує попередній орієнтовний розрахунок витрат», які просить у разі задоволення позову стягнути з відповідача. Однак, згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах простягнення аліментів. Тобто, при подачі даного позову позивачка звільнена від сплати судового збору. Крім того, до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.
Щодо витрат на правничу допомогу, зазначає, що витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. є значно завищеними. Заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу є необґрунтованою та неспівмірною із складністю справи. Підготовка позовної заяви не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних затрат часу. Із спірних відносин наявна широка практика національних судів. Позивачка, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначила, що має щомісячний дохід у розмірі 860,00 грн., які є одноразовою допомогою при народженні дитини. При цьому, вона змогла понести витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000,00грн. В Україні діє система безоплатної правничої допомоги, діяльність якої регулюється Законом України «Про безоплатну правничу допомогу» від 02.06.2011. Враховуючи такі гарантії держави, позивачка мала право звернутися до Центру безоплатної правничої допомоги та отримати безкоштовну юридичнудопомогу з питань стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трьох років. Однак вона не скористалася таким видом послуг, а понесла витрати у розмірі 5000,00 грн., що створює сумніви щодо її майнового стану.
Відповідач не відноситься до категорії осіб, які мають право на безкоштовну правову допомогу, а тому з метою захисту своїх інтересів у суді уклав Договір про надання адвокатських послуг №02/26 від 06.01.2026 з Адвокатським об`єднанням «Адвокатська контора «Логос». Згідно п.1.2. цього Договору для виконання доручень Адвокатська контора уповноважила адвоката Жабко Н.О. Між ними було попередньо (орієнтовно) розраховано судові витрати напрофесійну правничу допомогу, які складають 4058,80 грн.. В процесі розгляду справи розмір витрат буде збільшено взалежності від підготовки інших процесуальних документів та кількості судовихзасідань.
Враховуючи подані заперечення просить суд, частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, стягнувши з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання матері до досягнення дитиною, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В решті позовних вимог відмовити. Також відмовити позиву у стягненні на її користь судового збору та витрат направничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Стягнути з Позивача на користь Відповідача витрати на правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Як зазначено у ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 24 травня 2024 року, виданого Прилуцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , про що складено відповідний актовий запис за №130. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с.6 зворот).
Згідно копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 27 листопада 2024 року, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_3 та її батьками записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1  (а.с.7).
Відповідно до копії довідки Відділу обслуговування громадян №7 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 18 грудня 2025 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку за місцем реєстрації в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини на ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.12.2024 по 30.11.2027 у розмірі 860,00 грн., щомісячно (а.с.8).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 27 квітня 2021 року, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , розірвано 27.04.2021.
Згідно з копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №190378 від 18.04.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , являється особою з інвалідністю І «Б» групи, загального захворювання, безтерміново.
Відповідно до копії довідки Комітету самоорганізації населення №2 Заудаївського мікрорайону Прилуцької міської ради Чернігівської області від 07 січня 2026 року за №024/2-09-32, виданої ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що за вказаною адресою до складу зареєстрованих входить: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (власник).
Згідно з копії довідки про доходи №2339152082335328, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 07.01.2026, ОСОБА_6 перебуває на обліку в Прилуцькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію по інвалідності. Сума пенсії за період з 01.01.2025 по 31.12.2025 складає 39 190,00 грн.
Відповідно до копії довідки ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин» від 13.01.2026 за №1 вбачається, що ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , працює в ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин» з 03.03.2025. На даний момент займає посаду начальника цеху. Дохід за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 склав 141 290,00 грн. (з урахуванням утриманих доходів – 108 793,30 грн.).
Відповідно до копії довідки ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин» від 13.03.2026 за №5 вбачається, що ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , працює в ТОВ «Прилуцький завод - «Білкозин» з 03.03.2025. На даний момент займає посаду начальника цеху. Дохід за період з 01.09.2025 по 28.02.2026 склав 105 527,31 грн. (з урахуванням утриманих доходів – 81 256,02 грн.).
Згідно з копії виписного епікризу №179 Чернігівської обласної лікарні, ОСОБА_6 , 1968 року народження, знаходилась на обстеженні та лікуванні в обласній лікарні з 04.01.2012 по 10.01.2012, клінічний діагноз: розсіяний склероз, рецидивуючий ремітуючий, клінічно-достовірний та МРТ-верифікований, загострення, теграпарез - помірний у правій верхній та легкий у лівій верхній кінцівці та виражений в правій нижній та середнього ст вираженості у лівій нижній кінцівці, стійка переважно мозочкова атаксія середнього ст вираженості, розсіяні неврологічні знаки, провідникові сенсорні порушення, порушення функції тазових органів по центральному типу, церебрастенічний синдром. Інвалідизація по EDDS 5,0 бали. Симптоматична епілепсія з вторинно-генералізованими пароксизмами (декілька раз нарік). Симптоматична артеріальна гіпертензія. Вторинне метаболічна кардіопатія, синусова тахікардія. СН І ст. Хр. піелонефрит, фаза латентного перебігу. Рекомендовано прийом ліків за списком.
Згідно з копії виписного епікризу (медична карта стаціонарного хворого №19067) КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», ОСОБА_6 , 1968 року народження, перебувала на обстеженні та лікуванні в обласній лікарні у неврологічному відділенні для хворих з порушенням мозкового кровообігу: з 10.11.2017 по 17.11.2017, діагноззаключний клінічний: розсіяний склероз, вторинно-прогресуючий, клінічно-достовірний та МРТ-верифікований, спастичний теграпарез - виражений у правій верхній кінцівці, легкий у лівій верхній кінцівці та виражений спастичний в нижніхкінцівках, переважно мозочкова атаксія середнього ст вираженості, розсіяні неврологічні знаки, провідникові сенсорні порушення, порушення функції тазових органів по центральному типу, церебрастенічний синдром. Інвалідизація по EDDS 6,0 бали (значне порушення пересування). Двобічний кокс артроз ІІІ-ІУ ст. Остеохондроз поперекового та шийного відділів хребта, м`язові-топічний та больовий синдром. Венозна ангіома лівої лобної долі. Симптоматична епілепсія з вторинно-генералізованими пароксизмами в анамнезі (останній в 2016р). Хр. Цисто-пієлонефрит, фаза латентного перебігу. Симптоматична артеріальна гіпертензія. СН І ст.Рекомендовано прийом ліків за списком.
Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Згідно ч.1 ст. 79 СК України, аліменти на одного з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до норм ч.ч.1,2 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя з урахуванням обставин, що мають істотне значення.
У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.
У постанові по справі №750/9224/16-ц (провадження №61-16837св18) від 13 червня 2018 року суд касаційної інстанції звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Тобто, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Отже, суд бере до уваги, що подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим в силу приписів СК України, що регулюють вирішення даного питання, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
Таким чином, оскільки позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, яка проживає разом з нею, доходи позивача складають лише соціальні виплати, відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги, враховуючи фінансовий стан відповідача, який отримує мінімальну заробітну плату, тому суд дійшов висновку щодо можливого стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, однак зменшивши до 1/8 частки, яка є справедливою і не буде накладати непропорційний фінансовий тягар на відповідача та буде необхідним та достатнім для її забезпечення.
Суд не приймає до уваги надані відповідачем до суду докази, щодо майнового та стану здоров`я ОСОБА_6 , оскільки відповідач не надав суду докази родинних відносин між ними. Крім того, суду не надано докази, що саме відповідач за власні кошти утримує її.
Крім того, позивач у позові просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Суд відмовляє в частині вимоги про стягнення аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з огляду на те, що законодавство не встановлює суворого мінімуму для стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років.
Виходячи з вище викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Аліменти на утримання дружини підлягають стягненню від дня пред`явлення позову (ч.1 ст. 79 СК України), тобто починаючи з 23.12.2025.
На підставі п.1 ч.1ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Оскільки, Позивач звільнена від сплати судового збору про поданні даного позову і в матеріалах справи відсутні докази сплати судового збору, тому в задоволенні позовних вимог про стягнення судового збору з відповідача на її користь, слід відмовити.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому, оскільки позов задоволено частково на 50%, то відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп.
Решту судових витрат у виді судового збору у розмірі 665 грн. 60 коп. слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 137 ЦПК Україниу разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК Українисуд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах №923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом установлено, що представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Ткаченко Н.М. надано лише ордер на надання правничої (правової) допомоги від 22.12.2025 та попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які орієнтовно складатимуть 5 000 грн., проте суду не надано документальних доказів витрат, які позивач сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (договір, детальний опис робіт (наданих послуг), тощо), тому в частині стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити.
Для відшкодування витрат заявник має надати докази, які вказують, які саме послуги надавались та скільки часу на це пішло. Якщо ці дані наведені у детальному розрахунку послуг (навіть без фінального акта), суд може стягнути ці кошти. 
Адвокатом Жабко Н.О. на підставі договору про надання адвокатських послуг №02/26 від 06.01.2026 надавалась правнича допомога по даній справі ОСОБА_2 , у поданому попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат на професійну правничу допомогу надано детальний опис робіт (де вказано, які саме послуги надавались та скільки часу на це пішло). Загальна сума витрат становить 5 000 грн., однак враховуючи часткове задоволення позову, який було задоволено на 50%, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви відповідача та стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 500 грн.
Керуючись вищевикладеним, на підставі ст. ст.12, 13, 81, 258-259, 263, 264, 265, 352, 354, 355, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 , представник позивача – адвокат Ткаченко Наталія Миколаївна до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трьох років -задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 23 грудня 2025 року і до досягнення дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.
Рішення, в частині стягнення аліментів за один місяць, підлягає до негайного виконання.
В іншій частині позову - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 665 грн. 60 коп. судового збору.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн. 00 коп.
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА