Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
20 травня 2026 р. справа №520/3035/26 
Харківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Біленського О.О.,
при секретарі судового засідання – Куриленко Н.В.,
за участі:
представника позивача – Коваленко Л.Д.,
представника відповідача – Логвінова О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.07.2025 №00358872409 про сплату штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.07.2025 №00358832409 про сплату податку на додану вартість у загальному розмірі 532 583,31 грн., в т.ч. податкове зобов`язання 426 066,65 грн., штрафні санкції 106 516,66 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що в період з 28.05.2025 по 03.06.2025 Головним управлінням ДПС у Харківській області на підставі наказу ГУ ДПС у Харківській області від 23.04.2025 №1907-п проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 за травень 2022-грудень 2024 року з метою контролю за своєчасністю реєстрації платником податку на додану вартість до Державного бюджету України, результати якої оформлені актом від 10.06.2025 №25365/20-40-24-09-04/3275807122. За результатами перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення від 18.07.2025 №00358872409 та №00358832409. Позивач не погоджується зі спірними податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки, на її думку, вони прийняті за наслідками перевірки, яка проведена з порушенням вимог Податкового кодексу України. Вважає, що наказ №1907-п від 23.04.2025 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер) НОМЕР_1 » прийнято ГУ ДПС у Харківській області незаконно, оскільки запит від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12 направлений на адресу ФОП ОСОБА_1 з порушенням вимог Податкового кодексу, а саме: на запиті була відсутня печатка контролюючого органу та запит не містив підстави для надіслання запиту. Твердження відповідача, що ФОП ОСОБА_1 не було надано відповідь на вказаний запит не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 17.02.2025 позивачем надано відповідь від 17.02.2025 №1/02, яка зареєстрована ГУ ДПС у Харківській області за №15336 дата 18.02.2025 08:02:50 (Реєстраційний індекс 15336/6/ЕКП/52). На думку позивача, наказ №1907-п від 23.04.2025 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер) НОМЕР_1 » прийнято контролюючим органом без дотримання вимог ПК України.
ГУ ДПС у Харківській області подано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що по відношенню до позивача виконані усі норми ПК України, що регулюють листування з платниками податків, а також процедури, що передують проведенню документальних перевірок. Наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки виданий у зв`язку з ненаданням позивачем у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на запит. Згідно діючого законодавства України позивач була належним чином повідомленою про факт проведення відносно неї документальної позапланової невиїзної перевірки, предмет, місце та час такої перевірки. Відповідач вважає, що позивачем обрано не правильний формат захисту, оскільки в тексті позову йдеться мова про незаконний сформований наказ. При цьому, жодного аргументу щодо протиправності та незаконності податкових повідомлень-рішень, жодних доводів, пояснень та документів в підтвердження своєї позиції та доведеності незаконності оскаржуваних рішень не надано навіть до суду. Позов містить загальні посилання на незаконність рішень, прийнятих на підставі акту перевірки від 10.06.2025 №25365/20-40-24-09-04/ НОМЕР_1 . З огляду на викладене, на думку податкового органу, доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог , є безпідставними та помилковими, а позов відповідно таким, що не підлягає задоволенню. 
У відповіді на відзив представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та зазначила, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.07.2025 №00358872409 та №00358832409 є неправомірними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки призначення та здійснення перевірки ОСОБА_1 щодо заниження податку на додану вартість без дослідження первинних документів, що підтверджують ведення господарської діяльності, на підставі аналізу яких органом ДПС зроблені висновки про заниження податкових зобов`язань, свідчить про неправомірність дій ГУДПС в Харківській області з призначення та проведення перевірки, а також про передчасність висновків податкового органу за результатами такої перевірки та про неправомірність оскаржуваних ППР. Вказані доводи позивача відповідачем не спростовані. Контролюючим органом безпідставно призначено позапланову невиїзну замість позапланової виїзної перевірки, наказ не містить посилання на підстави проведення перевірки, висновки акту перевірки ґрунтуються на даних системи контролюючого органу без дослідження первинних документів. Аргументи правомірності призначення саме позапланової документальної невиїзної перевірки відповідачем у відзиві на позовну заяву не наведено. Позивач наполягає, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішень про проведення перевірок, зокрема, документальних позапланових невиїзних, може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо проведення перевірки. Невиконання ж вимог п. 79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримав правову позицію, викладену у відзиву на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , зареєстрована 02.05.2022 як суб`єкт підприємницької діяльності, свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи підприємця від 02.05.2022 за №2010350000000143879.
У період з 26.07.2023 по 31.12.2024 позивач здійснювала діяльність: роздрiбну торгiвлю в неспецiалiзованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в магазині за адресою: АДРЕСА_2 . Діяльність здійснювалась з використанням ПРРО.
Відповідно до інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України (далі - СОД РРО), дохід отриманий ПП-ФО ОСОБА_1 від продажу товарів у період перебування на загальній системі оподаткування з 01.07.2023 – 31.10.2023 складає 1 348 814,66 грн. (серпень 2023 року – 115 131,08 грн., вересень 2023 року - 527 045,37 грн., жовтень 2023 року – 706 638,21 грн.), у т.ч. сума нарахованого та сплаченого акцизного податку у період з 01.07.2023 – 31.10.2023 складає - 11 419,00 грн.
За результатами аналізу податкової інформації (СОД РРО), яка отримана під час реалізації покладених на контролюючий орган завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України, ГУ ДПС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про порушення позивачем вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183 ПК України.
З метою спростування або підтвердження вказаної інформації ГУ ДПС у Харківській області на адресу позивача направлено запит від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12, в якому контролюючий орган зазначив, що згідно даних в інформаційних ресурсах Державної податкової служби, що знаходяться в розпорядженні ГУ ДПС у Харківській області, загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг згідно виторгів ПРРО за період липень – жовтень 2023 року складає 1 337 545,57 грн. Обов`язок щодо реєстрації платником ПДВ, встановлений у п. 181.1 ст. 181 ПК України, не виконаний ПП-ФО ОСОБА_1 . З метою з`ясування питання повноти декларування отриманих доходів, своєчасності реєстрації платника податку на додану вартість, керуючись нормами ст. 20, ст. 73, ст. 78 ПКУ, просило надати протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем отримання цього запиту надати інформацію з приводу наведених вище фактів та засвідчені підписом та скріплені печаткою (за наявності) копії документів, що безпосередньо стосується господарської діяльності та отримання доходів, обсягу, та розрахунків, відображення їх у обліку і звітності, за період з 02.05.2022 – 31.12.2024 відповідно переліку.
Контролюючим органом у запиті зазначено, що у разі ненадання пояснень і їх документального підтвердження на вказаний запит позивачем будуть наявні підстави для проведення позапланової документальної перевірки на підставі п.п. 78.1.4. п. 78.1. ст. 78 ПК України.
На вказаний запит ГУ ДПС у Харківській області від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12 позивач надав відповідь від 17.02.2025 №31/02, в якій зазначено про те, що запит не відповідає вимогам діючого законодавства, з огляду на що позивач відмовила у наданні пояснень та їх документальних підтверджень, запитаних податковим органом.
23.04.2025 контролюючим органом з посиланням на п.п. 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, пункту 41.1 статті 41, пунктів 61.1, 61.2 статті 61, підпункту 62.1.3 пункту 62.1 статті 62, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, статті 79, підпункту 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, у зв`язку з ненаданням ПП-ФО ОСОБА_1 пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит Головного управління ДПС у Харківській області від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12, за фактами, що свідчать про порушення податкового законодавства в частині своєчасної реєстрації платником податку на додану вартість, відповідно до пункту 181.1 статті 181, пункту 183.4 статті 183 Податкового кодексу України, винесено наказ №1907-п від 23.04.2025 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , з метою контролю за своєчасністю реєстрації платником податку на додану вартість, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість до Державного бюджету України за травень 2022 року – грудень 2024 року.
За результатами перевірки складено акт №25365/20-40-24-09-04/3275807122 від 10.06.2025, яким встановлено наступні порушення, допущені позивачем при здійсненні господарської діяльності:
- п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України - заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті (перерахуванню) за період з 11.11.2023 по 31.12.2024 на загальну суму 426 066,65 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: листопад - грудень 2023 року на суму 180 183,08 грн., січень 2024 року на суму 90 787,77 грн., лютий 2024 року на суму 90 448,05 грн., березень 2024 року на суму 64 647,75 грн.
- пп. 16.1.12 п. 16.1 ст. 16, п. 44.1, п. 44.3, п. 44.6 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового Кодексу України - не забезпечила надання документів, що підтверджують дані податкових декларацій (розрахунків) та іншої звітності, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів.
На підставі акту перевірки №25365/20-40-24-09-04/3275807122 від 10.06.2025, ГУ ДПС у Харківській області прийняті податкові повідомлення-рішення:
- №00358872409 від 18.07.2025 про сплату штрафних санкцій у розмірі 1 020,00 грн.;
- №00358832409 від 18.07.2025 про сплату податку на додану вартість у загальному розмірі 532 583,31 грн., в т.ч. податкове зобов`язання 426 066,65 грн., штрафні санкції 106 516,66 грн.
Вважаючи прийняті ГУ ДПС у Харківській області податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернулась до суду з даним позов.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Згідно з п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України (у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
Статтею 16 Закону України "Про інформацію" визначено, що податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України.
Відповідно до п. 73.3 ст. 73 ПК України (у редакції, чинній на момент надіслання запиту позивачу) контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Відповідно до п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України (в редакції, чинній на момент направлення запиту) передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
Під час судового розгляду встановлено, що ПП-ФО ОСОБА_1 у період з 01.07.2023 по 31.12.2024 перебувала на загальній системі оподаткування, зареєструвала ПРРО 26.07.2023; у період з 26.07.2023 по 31.12.2024 - здійснювала діяльність: роздрiбну торгiвлю в неспецiалiзованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами в магазині за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України, дохід отриманий ПП-ФО ОСОБА_1 від продажу товарів у період перебування на загальній системі оподаткування з 01.07.2023 по 31.10.2023 складає 1 348 814,66 грн. (а саме: за серпень 2023 року складає – 115131,08 грн., за вересень 2023 року складає – 527045,37 грн., за жовтень 2023 року складає – 706638,21 грн.), у т.ч. сума нарахованого та сплаченого акцизного податку у період з 01.07.2023 по 31.10.2023 складає - 11 419,00 грн., тобто дохід, отриманий ПП-ФО ОСОБА_1 від продажу товарів у період з 01.07.2023 пл 31.10.2023 без акцизного податку складає 1 337 395,66 грн., що перевищує 1 000 000 гривень, визначений п. 181.1 ст. 181 ПК України.
Судом встановлено, що підставою для надіслання запиту від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12 контролюючим органом визначено аналіз податкової інформації Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України (СОД РРО), яка отримана під час реалізації покладених на контролюючий орган завдань і функцій у порядку, встановленому ПК України, ГУ ДПС у Харківській області виявлено факти, що свідчать про порушення позивачем вимог п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183 ПК України.
Контролюючим органом ПП-ФО ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направлено запит про надання інформації (пояснень) та їх документального підтвердження стосовно здійснення підприємницької діяльності від 06.01.2025 №239/6/20-40-24-09-12, який отримано 28.01.2025. ПП-ФО ОСОБА_1 до перевірки документи не надані, про що складено акти від 28.05.2025 №5397/20-40-24-09-04/3275807122 та від 03.06.2025 №5642/20-40-24-09-/ НОМЕР_1 .
Ненадання пояснень та їх документального підтвердження на вказаний запит є підставою для призначення документальної позапланової перевірки на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України.
Суд відмічає, що отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано статтею 73 ПК України та Порядком періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1245 (далі - Порядок №1245), якими визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Пунктом 10 Порядку №1245, встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (його заступником або уповноваженою посадовою особою) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
З огляду на викладене, посилання позивача що запит контролюючого органу оформлений с порушення ст. 73 ПК України, а саме - без печатки контролюючого органу, суд не бере до уваги, оскільки у разі оформлення запиту на бланку органу державної податкової служби, вказаний запит не повинен містити печатки контролюючого органу.
Суд відмічає, що спірний запит підписаний уповноваженою посадовою особою контролюючого органу, містить усі реквізити, чітко визначені підстави та перелік запитуваної інформації відповідно до 73 ПК України та Порядку №1245, а тому позивач мав об`єктивну можливість виконати покладений обов`язок щодо надання інформації та необхідні копії документів.
Дослідженням запиту встановлено, що він відповідає вимогами п. 73. 3 ст. 73 ПК України та Порядку №1245. Відповідно, платник податків зобов`язаний був надати відповідь на такий запит, а відповідач мав правові підстави призначати щодо позивача позапланову документальну невиїзну перевірки відповідно до вимог п. п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 та ст. 79 ПК України.
Відповідно до приписів ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
Аналізованими нормами ПК, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. 
З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. 
Невиконання вимог підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 ПК призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України №21-25а14 від 27.01.2015, яка відповідно до приписів ч.1 ст.244-2 КАС України (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12.02.2015), має враховуватися судами при застосуванні таких норм права.
Відповідно до вимог статті 42 ПК України на податкову адресу ПП-ФО ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) засобами поштового зв`язку - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (поштове повідомлення №0601139172446) 25.04.2025 направлено наступні документи: копію наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 23.04.2025 №1907-п про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, повідомлення №414 від 24.04.2025 про дату початку та терміни проведення перевірки, місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та надання документів, повідомлення №1550/ж12/20-40-24-09-12 від 24.04.2025 про запрошення платника до органу ДПС з питання ознайомлення та підписання матеріалів документальної позапланової невиїзної перевірки.
Поштова кореспонденція (копія наказу від 23.04.2025 №1907-п, повідомлення №414 від 24.04.2025 та повідомлення №1550/ж12/20-40-24-09-12 від 24.04.2025), яка була надіслана ПП-ФО ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку (поштовим повідомленням №0601139172446), вручена 29.04.2025.
Згідно приписів п. п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно діючого законодавства України Позивач була належним чином повідомленою про факт проведення відносно неї документальної позапланової невиїзної перевірки, предмет, місце та час такої перевірки.
Отже, суд приходить до висновку, що ГУ ДПС у Харківській області призначено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо ПП-ФО ОСОБА_1 з питань несвоєчасної реєстрації платником податку на додану вартість відповідно до нормативно-визначеного порядку і в наступному проведено з дотриманням вимог чинного податкового законодавства.
Щодо порушень встановлених контролюючим органом, суд зазначає наступне.
Статтею 180 ПК України визначені платники податку на додану вартість, зокрема, платником податку на додану вартість є будь-яка особа, яка провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 розділу V ПКУ (п.п. 1 п. 180.1 ст. 180 ПК України) та будь-яка особа, яка зареєстрована або підлягає реєстрації як платник податку на додану вартість (п.п. 2 п. 180.1 ст. 180 ПК України).
Відповідно до п. 181.1 ст. 181 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом, у тому числі операцій з постачання товарів/послуг з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі (зокрема, але не виключно шляхом встановлення спеціального за стосунку або додатку на смартфонах, планшетах чи інших цифрових пристроях), нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 ПКУ, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.
Відповідно до п. 183.1 ст. 183 ПК України будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник ПДВ, подає до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) реєстраційну заяву.
Відповідно до п. 183.2 ст. 183 ПК України у разі обов`язкової реєстрації особи як платника податку на додану вартість реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій, визначеного у статті 181 ПК України.
Згідно з п. п. "а" і "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників ПДВ з постачання товарів/послуг, місце постачання яких відповідно до статті 186 розділу V ПК України розташоване на митній території України. Згідно п. 186.4 ст. 186 ПК України місцем постачання послуг є місце реєстрації постачальника, крім операцій, зазначених у пунктах 186.2, 186.3 і 186.3 1 статті 186 ПК України.
Згідно п. 186.1 ст. 186 ПК України місцем постачання товарів є: фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах "б" і "в" цього пункту) - п. п. "а" п. 186.1 ст. 186 ПК України; місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою - п. п. "б" п. 186.1 ст. 186 ПК України; місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені - п. п. "в" п. 186.1 ст. 186 ПК України.
Згідно п. 187.1 ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разіпостачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку, або дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно п. 188.1 ст. 188 ПК України «база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
Відповідно до ст. 193 ПК України ставка податку встановлюється в розмірі 20 відсотків.
Згідно з п.п. 9.1.4 п. 9.1 ст. 9 ПК України акцизний податок є загальнодержавним податком. Об`єкти оподаткування акцизним податком визначені ст. 213 ПК України. Зокрема, відповідно до пп. 213.1.9 п. 213.1 ст. 213 ПК України об`єктом оподаткування є операції з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).
Відповідно п. 193.1 ст. 193 ПК України основна ставка ПДВ складає 20%, тобто роздрібна торгівля продуктами харчування, напоями, зокрема алкогольними напоями оподатковується за ставкою 20%.
Системний аналіз положень статей ПКУ свідчать, що платник податку у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1 000 000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання), реєстраційна заява подається до контролюючого органу не пізніше 10 числа календарного місяця, що настає за місяцем, в якому вперше досягнуто обсягу оподатковуваних операцій.
Як встановлено судом, згідно даних з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій ДПС України, дохід отриманий ПП-ФО ОСОБА_1 від продажу товарів у період перебування на загальній системі оподаткування з 01.07.2023 по 31.10.2023 складає 1 348 814,66 грн. (а саме: за серпень 2023 року складає – 115131,08 грн., за вересень 2023 року складає – 527045,37 грн., за жовтень 2023 року складає – 706638,21 грн.), у т.ч. сума нарахованого та сплаченого акцизного податку у період з 01.07.2023 по 31.10.2023 складає - 11 419,00 грн., тобто дохід отриманий ПП-ФО ОСОБА_1 від продажу товарів у період з 01.07.2023 по 31.10.2023 без акцизного податку складає 1 337 395,66 грн., що перевищує 1 000 000 гривень визначений п. 181.1 ст. 181 ПК України.
Отже, загальна сума отриманого доходу ПП-ФО ОСОБА_1 від здійснення підприємницької діяльності протягом останніх 12 календарних місяців (липень 2023 року – жовтень 2023 року) сукупно перевищує 1 000 000 гривень.
З огляду на викладене, ПП-ФО ОСОБА_1 , керуючись п. 183.2 ст. 183 ПК України, повинна була надати заяву щодо реєстрації платником ПДВ до контролюючого органу за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) до 10.11.2023 та зареєструватися платником ПДВ з 11.11.2023.
Відповідно даних ІС «Податковий блок» ПП-ФО ОСОБА_1 зареєстрована платником ПДВ з 27.03.2025 (по строку - 11.11.2023), свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №200879339. Отже, ПП-ФО ОСОБА_1 заяву на підставі, якою видано свідоцтво платника ПДВ надано несвоєчасно (заява від 25.03.2025 №201624102666874), чим порушено п. 183.2 ст. 183 ПК України.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що несвоєчасна реєстрація ПП-ФО ОСОБА_1 платником ПДВ (з 27.03.2025, по строку – 11.11.2023), призвело до порушення п. 181.1 ст. 181, п. 183.2 ст. 183, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 ПКУ, та як наслідок призвела до заниження ПП-ФО ОСОБА_1 податкових зобов`язань з ПДВ за період з 11.11.2023 по 31.12.2024 на загальну суму 426 066,65 грн., в тому числі за звітні податкові періоди: листопад - грудень 2023 року на суму 180 183,08 грн., січень 2024 року на суму 90 787,77 грн., лютий 2024 року на суму 90 448,05 грн., березень 2024 року на суму 64 647,75 грн.
Слід відмітити, що як під час здійснення перевірки, так і під час розгляду справи, позивачем та його представником не надано жодних пояснень та доказів щодо встановленого контролюючим органом у Акті перевірки №25365/20-40-24-09-04/3275807122 від 10.06.2025 порушення, допущеного позивачем при здійсненні господарської діяльності. 
Суд також враховує, що загальні підходи до оцінки недоліків форми рішення сформульовані Верховним Судом у постановах від 19 травня 2020 року у справі №820/2300/18, від 30 квітня 2020 року у справі №810/384/16, від 17 березня 2020 року у справі № 808/4140/15, від 25 січня 2019 року у справі №812/1112/16, у яких Верховний Суд звертав увагу, що окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 сформулювала правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.07.2025 №00358872409 про сплату штрафних санкцій у розмірі 1020,00 грн. та податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 18.07.2025 №00358832409 про сплату податку на додану вартість у загальному розмірі 532 583,31 грн., в т.ч. податкове зобов`язання 426 066,65 грн., штрафні санкції 106 516,66 грн. ,прийнято на підставі та у межах повноважень, відповідно до ПК України та чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню.
При вирішенні справи суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.
Відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 29 травня 2026 року.

Суддя Біленський О.О.