Справа № 517/379/26
Провадження № 3/517/181/2026

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року           с-ще Захарівка

Суддя Захарівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП

установив:

До Захарівського районного суду Одеської області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП.
Протокол складений поліцейським СРПП Відділення поліції № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області Куртіяном А.В.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення встановлено, що 13 квітня 2025 року о 10 год 29 хв по вулиці Ліни Костенко в с. Балашове Роздільнянського району Одеської області, водій ОСОБА_1 керував електроскутером «Corso Logan», державний номерний знак відсутній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, почервоніння очей. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «Drager Alcotest» та проведення медичного огляду у лікарні ОСОБА_1 відмовився під відеофіксацію за допомогою нагрудної камери «Body Cam». Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.5 ПДР. 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , якому роз`яснені судом положення статті 268 КУпАП, свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, при обставинах вказаних в протоколі, визнав повністю та розкаявся.
Крім цього, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що права, передбачені статтею 268 КУпАП, йому зрозумілі, проводити технічну фіксацію судового засідання, ознайомлюватися з матеріалами справи, залучати до участі у справі захисника, перекладача, надавати докази, викликати свідків, він не бажає.
Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_1 , його винність у вчиненні даного правопорушення підтверджується також матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639522 від 13 квітня 2026 року, з якого вбачаються дані про його особу, дату, час, місце, обставини скоєного ним правопорушення. Також згідно пояснень наданих ОСОБА_1 в протоколі, останній власноруч зазначив, що він з протоколом згоден (а.с. 1), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують реакцію та швидкість реакції від 13 квітня 2026 року, з якого вбачається, що у результаті огляду працівниками поліції водія ОСОБА_1 , у останнього виявлені ознаки сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, та те, що останній не доставлявся до медичного закладу у зв`язку з відмовою водія від проходження медичного обстеження у медичному закладі. В даному направленні міститься підпис ОСОБА_1 (а.с. 2), письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 13 квітня 2026 року, згідно яких вказано, що 13 квітня 2026 року о 10 год 29 хв по вулиці Ліни Костенко в с. Балашове Роздільнянського району Одеської області, він їхав на своєму електроскутері «Сorso Logan», державний номерний знак відсутній у справах. В цей час його зупинили працівники поліції за те, що він під час зміни напрямку руху не ввімкнув поворот. При спілкуванні поліцейські виявили у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. На вказане поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або медичний огляд в лікарні, на що він відмовився. З протоколом згоден, оскільки дійсно до пізнього вечора 12 квітня 2026 року вживав алкогольні напої (а.с. 3), з відеозаписів з персонального нагрудного відеореєстратора NC-M6B працівників поліції, який містяться на DVD-R диску 4.7 GB убачається, що ОСОБА_1 під час керування електроскутером зупинений працівниками поліції. Підставою зупинки слугувало те, що водій під час зміни напрямку руху не ввімкнув відповідний покажчик повороту. При спілкуванні працівників поліції з ОСОБА_1 , у останнього виявлена ознака алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота. На вказане ОСОБА_1 повідомив, що на передодні було свято (Пасха) він вживав алкогольні напої. Працівники поліції запропонували водію пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі, на що останній відмовився. Після цього, поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та роз`яснили йому права та обов`язки передбачені законодавством. Також, в подальшому працівники поліції ознайомили ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення, який останній підписав, без будь-яких зауважень (а.с. 7).
Щодо транспортного засобу «Corso Logan», державний номерний знак відсутній, яким керував ОСОБА_1 суд зазначає таке.
Диспозиція статті 130 КУпАП крім іншого, передбачає відповідальність за керування водіями транспортних засобів з ознаками алкогольного сп`яніння та їх відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.
Згідно з усталеною практикою, при розгляді адміністративних справ зазначених категорій і, зокрема статті 130 КУпАП, суди мають враховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема пункт 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, Закон України «Про автомобільний транспорт» з останніми змінами, Закон України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» тощо.
Пунктом 1.10. ПДР передбачено, що транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. 
Водночас при цьому, норма статті 130 КУпАП не розділяє транспортні засоби на механічні, немеханічні, електричні чи будь-які інші.
Відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів», електричний колісний транспортний засіб – дво - і більше колісний транспортний засіб, оснащений виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) та системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка має технічні можливості заряджатися від зовнішнього джерела електричної енергії.
Отже, електроскутери, електросамокати, гіроскутери та інша подібна техніка офіційно визнаються транспортними засобами. Їх фактично поділили на дві категорії, а саме:
- легкий персональний електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома) із потужністю у діапазоні до 1000 Вт, системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, з одним, двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість у діапазоні до 25 кілометрів на годину;
- низькошвидкісний легкий електричний транспортний засіб це колісний транспортний засіб, який оснащений та приводиться в рух виключно електричними тяговими двигунами (одним чи декількома), системою акумулювання електричної енергії (акумуляторною батареєю), яка здатна заряджатися шляхом підключення до зовнішнього джерела електричної енергії, із двома, трьома або чотирма колесами, який має максимальну конструктивну швидкість, що є меншою або дорівнює 50 кілометрів на годину та більшою за 10 кілометрів на годину, та споряджену масу не більше ніж 600 кілограмів.
Такі зміни також викладені і в Законі України «Про автомобільний транспорт».
З довідки № 132986-2026 від 14 квітня 2026 року наявної в матеріалах справи вбачається, що транспортний засіб – електроскутер «Corso Logan», яким керував ОСОБА_1 має максимальну конструктивну швидкість 45 кілометрів на годину та споряджену масу 120 кілограмів (а.с. 17-18).
Тобто, транспортний засіб - електроскутер «Corso Logan», яким керував  ОСОБА_1  відповідно до Закону України «Про деякі питання використання транспортних засобів, оснащених електричними двигунами, та внесення змін до деяких законів України щодо подолання паливної залежності і розвитку електрозарядної інфраструктури та електричних транспортних засобів» відноситься до низькошвидкісних легких електричних транспортних засобів.
Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Підпунктом б частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Отже, з огляду на викладене вище, транспортний засіб - електроскутер «Corso Logan», яким ОСОБА_1 керував як учасник дорожнього руху - водій, офіційно визнається транспортним засобом, за керуванням яким в стані алкогольного сп`яніння, настає адміністративна відповідальність, передбачена статтею 130 КУпАП.
Згідно зі копією постанови Захарівського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року, яка набрала законної сили 17 липня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік (а.с. 8).
Відповідно до копії постанови Захарівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2025 року, яка набрала законної сили 16 вересня 2025 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 34000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу. На підставі частини 3 статті 30 КУпАП ОСОБА_1 приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Захарівського районного суду Одеської області від 17 червня 2025 року та остаточно визначено строк 3 роки 10 місяців 12 днів позбавленням права керування транспортними засобами (а.с. 9-12).
Згідно зі копією постанови Захарівського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року, яка набрала законної сили 17 березня 2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених частиною 3 статті 130 КУпАП та з урахуванням статті 36 КУпАП застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 51000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, без конфіскації транспортного засобу. На підставі частини 3 статті 30 КУпАП ОСОБА_1 приєднано невідбуту частину стягнення за постановою Захарівського районного суду Одеської області від 03 вересня 2025 року та остаточно визначено строк 13 років 4 місяці 26 днів позбавленням права керування транспортними засобами (а.с. 13-16).
За змістом частини 2 статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Отже, для фіксування факту відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння достатньо зафіксувати його відмову за допомогою технічного пристрою на який здійснюється безперервний відеозапис. При цьому закон передбачає необхідну присутність двох свідків у тому випадку, якщо не можливо застосувати технічні пристрої для здійснення такого виду відеозапису.
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
У свою чергу відповідальність за частиною 3 статті 130 КУпАП настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З досліджених в судовому засіданні доказів судом установлено, що водій ОСОБА_1 протягом року двічі піддавався стягненню за статтею 130 КУпАП та 13 квітня 2026 року всупереч пункту 2.5 ПДР не пройшов на вимогу поліцейського в установленому порядку огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Отже, відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння належним чином зафіксована, підтверджується сукупністю доказів та отримана працівниками поліції від ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 266 КУпАП з застосуванням технічних засобів відеозапису. 
Згідно із пунктом 2 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі-Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, працівники поліції вправі пред`явити до водія транспортного засобу вимогу пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за наявності підстав вважати, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Вимога працівників поліції щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння підтверджуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, направленням на огляд водія транспортного засобу та відеозаписом.
Факт відмови ОСОБА_1 пройти в установленому законом порядку огляд на стан сп`яніння підтверджується дослідженими судом доказами.
З урахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми умисними діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статті 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно із статтею 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, відношення до скоєного правопорушення, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставиною, яка згідно із статтею 34 КУпАП пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даного правопорушення, суд визнає його щире розкаяння. Обставини, які відповідно до статті 35 КУпАП обтяжують його відповідальність судом не установлені.
Суд крім цього, ураховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема його рішення у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, де Суд у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм держави Україна.
Санкція частини 3 статті 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
З довідки начальника ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 132988-2026 від 14 квітня 2026 року вбачається, що згідно облікових даних ОСОБА_1 посвідчення водія в підрозділах ТСЦ не отримував (а.с. 19).
Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладений в постанові від 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20 (провадження №51-944 кмо 23) суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами особі, визнаній винуватою в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту або в таких порушеннях, вчинених у стані сп`яніння, незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане в передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами тому як створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода. 
Незважаючи на те, що у вказаній постанові йдеться про додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених статтями 286, 286-1 КК України, але правовий висновок, наведений у ній, підлягає застосуванню і у справах про адміністративні правопорушення при вирішенні питання про можливість застосування додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки незалежно від виду правопорушення, чи то воно є кримінальним, чи то адміністративним, у будь-якому разі, йдеться про той самий захід примусу, а саме про позбавлення права керувати транспортними засобами, у зв`язку з вчиненням правопорушення, а також, у будь-якому разі, має бути дотримана засада справедливості та принцип рівності всіх перед законом при застосуванні цього заходу примусу.
Ураховуючи зазначене, особі, яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення адміністративних правопорушень отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Отже, ураховуючи вказані обставини справи, беручи до уваги особу правопорушника, суд дійшов висновку, що з метою виховання  ОСОБА_1  в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненням як ним, так і іншими особами нових правопорушень, на нього необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції за вчинене правопорушення, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, з числа передбачених санкцією частини 3 статті 130 КУпАП, а саме такого стягнення, як адміністративний арешт. Також, на  ОСОБА_1  підлягає накладенню додаткове адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Крім того, суд ураховує, що санкція частини 3 статті 130 КУпАП передбачає конфіскацію транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
З довідки начальника ВнП № 2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області № 132988-2026 від 14 квітня 2026 року вбачається, що транспортний засіб – електромопед «Corso Logan» не вилучався та в установленому законом порядку за ОСОБА_1 не зареєстрований, докази належності його ОСОБА_1 відсутні (а.с. 19). Ураховуючи викладене, суд позбавлений можливості застосувати інше обов`язкове додаткове стягнення, передбачене частиною 3 статті 130 КУпАП, у виді конфіскації транспортного засобу, оскільки транспортний засіб не перебуває у приватній власності порушника.
При вирішенні питання про строк додаткового стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд урахує таке.
Згідно із частинами 2, 3 статті 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.
Якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. При цьому загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
У зв`язку з тим, що  ОСОБА_1 , згідно постанови Захарівського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року, будучи позбавленим права керування транспортним засобом на строк 13 років 4 місяці 26 днів, до закінчення строку дії вказаного стягнення вчинив нове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 130 КУпАП, за яке судом також застосується стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, в силу приписів частини 3 статті 30 КУпАП до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення за частиною 3 статті 130 КУпАП слід приєднати невідбуту частину стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Відповідно до частини 2 статті 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
З урахуванням того, що постанова Захарівського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року набрала законної сили 17 березня 2026 року, то станом на день винесення даної постанови невідбута ОСОБА_1 частина стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами за попередньою постановою суду складає 13 років 3 місяці 8 днів, які в силу частини 3 статті 30 КУпАП підлягають приєднанню.
Відповідно до статті 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Отже, з ОСОБА_1 також підлягає стягненню судовий збір в сумі 665 грн 60 коп, сплата якого передбачена пунктом 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір». 
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 23, 33-35, 130, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір», суд

постановив:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без конфіскації транспортного засобу.
На підставі частини 3 статті 30 КУпАП приєднати ОСОБА_1 до накладеного стягнення невідбуту частину стягнення за постановою Захарівського районного суду Одеської області від 05 березня 2026 року у виді 13 (тринадцяти) років 3 (трьох) місяців 8 (восьми) днів позбавлення права керування транспортними засобами та накласти остаточне стягнення на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 51000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 23 (двадцять три) роки 3 (три) місяці 8 (вісім) днів, без конфіскації транспортного засобу. 
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів – ГУК в Од.обл./Одеська обл./21081300, код отримувача (за ЄДРПОУ) – 37607526, рахунок отримувача UA848999980313080149000015001, код банку отримувача (МФО) – 899998, код класифікації доходів бюджету - 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Фрунзівського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів – ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету – 22030106.
Згідно із статтею 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, тобто 102000 гривень, що передбачено статтею 308 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги через Захарівський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з дня її винесення.

Суддя