ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/993/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №704/31/26 Категорія: 310010000 	Дьяченко Д. О. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідач	Новіков О. М.,	
судді	Василенко Л.І., Фетісова Т. Л.,	

Секретар Костенко А.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ткаченка Михайла Олександровича на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, 

в с т а н о в и в :

13 січня 2026 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, в якому просив розірвати шлюб, укладений сторонами і який 25 березня 2006 року був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з оплатою за надану професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн.
Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 березня 2026 року позов задоволено.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 25 березня 2006 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тальнівського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 32, розірвано.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1 331 грн. 20 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Рішення суду обґрунтовано тим, що сім`я позивача та відповідача розпалася остаточно, підстав для досягнення примирення між сторонами немає, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечить інтересам подружжя. 
Задовольняючи вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем у позовній заяві було завлено відповідну вимогу і стягнутий судом розмір буде відповідати принципам пропорційності, співмірності та обсягу наданих адвокатом витрат. 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Ткаченко М.О. просить скасувати рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 березня 2026 року в частині вирішення питання щодо розподілу судових витрат, а в решті рішення суду залишити без змін. Також стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 3 000,00 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на адресу відповідача не надходила позовна заява з доданими до неї документами, тому вона була позбавлена можливості подати відзив на позовну заяву та в заперечення стягнення з неї судового збору надати докази, що вона являється особою з інвалідністю ІІ групи. Щодо витрат на правничу допомогу, вважає, що стягнутий з неї розмір витрат не відповідає складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг.
У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов від представника ОСОБА_2 – адвоката Павленка С.І. вказано, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не дають підстав для зміни чи скасування рішення суду в оскаржуваній частині. Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000,00 грн.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заслухавши доводи ОСОБА_2 та його представника, дослідивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Відповідно до висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 03.10.2018 у справі № 186/1743/15-ц якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо не оскаржуваної частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.
Таким чином, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги і лише в оскаржуваній частині рішення.
Рішення суду першої інстанції від 09 березня 2026 року в частині вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу сторонами не оскаржується, тому воно переглядається лише в частині вирішення питання про розподіл судових витрат (судового збору та витрат на правничу допомогу).
Предметом позовних вимог між сторонами є спір про розірвання шлюбу.
В позовній заяві позивачем було заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу за розгляд справи.
Вирішуючи спір в цій частині розподілу судових витрат, суд врахувавши, що позивач звільнений від сплати судового збору в силу Закону, стягнув з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1 331 грн. 20 коп. та стягнув з неї на користь позивача заявлений розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
При цьому суд виходив з тих обставин, що такий розмір витрат на правничу допомогу відповідає принципу розумності, справедливості та обсягу наданих адвокатом послуг.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду в оскаржуваній частині, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 уклав 07 січня 2026 року договір з адвокатом Павленком С. І. на представництво в цивільному процесі (а.с. 14). Згідно з додатковою угодою від 07 січня 2026 року сторони визначили, що за надання правничої допомоги під час розгляду цивільної справи в суді першої інстанції розмір гонорару адвоката Паленка С. І. складає 7 000,00 грн. з розрахунку 1 200,00 грн. за годину його роботи.
Повноваження адвоката Павленка С. І. підтверджено ордером (а.с. 16).
Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на правничу допомогу (а.с. 18) визначено, що сума судових витрат на правничу допомогу (гонорар) складає 7 000,00 грн., доплата до гонорару – 2 000,00 грн., всього 9 000,00 грн. 
Позивачем надано розрахунок кількості затраченого часу адвокатом на підготовку позовної заяви та заяв у справі та вказано обсяг наданих робіт (а.с. 22).
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 75187457 від 09 січня 2026 року (а.с. 17) Каплюченко О. О. сплатив адвокату Павленку С. І. 7 000,00 грн. (оплата правничої допомоги згідно з договором від 07 січня 2026 року).
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понести, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша сторона компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ. Якщо обидві сторони звільнено від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (як у даній справі).
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Такі висновки містяться в додатковій постанові ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц. Крім того, аналогічні висновки щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу зі складністю справи та обсягом фактично наданих адвокатом послуг містяться в додатковій постанові ВС від 12 грудня 2019 року у справі № 2040/6747/18.
Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З доданої до апеляційної скарги виписки з акту огляду МСЕК та копії пенсійного посвідчення вбачається, що ОСОБА_1 являється особою з інвалідністю ІІ групи загального захворювання, тому в силу Закону звільнена від сплати судового збору і такий збір в даному випадку слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.
Щодо витрат на правничу допомогу, колегія суддів враховує наступне.
Предметом позовних вимог є розірвання шлюбу між сторонами. Розмір вартостіпослуг адвоката щодо аналізу наданих клієнтом документів, судової практики, підготовка позовної заяви та інших заяв у справі є неспівмірними із складністю справи, її тривалістю (близько двох місяців) та затраченим часом на наданням таких послуг, оскільки вказана категорія справ не потребує тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають встановлення та дослідження великої кількості фактичних обставин справи і доказів, якими ці обставини обґрунтовуються. Тому розмір стягнутих витрат є неспівмірним зі складністю справи і підлягає зміні шляхом зменшення стягнення таких витрат з відповідача з 7 000,00 грн. до 5 000,00 грн.
Щодо клопотання представника відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів враховує, що воно підлягає частковому задоволенню. Стороною скаржника надано підтверджуючі докази надання правничої допомоги (ордер на надання правничої допомоги адвокатом Ткаченком М. О. на представництво інтересів ОСОБА_1 (а.с. 44), договір про надання правничої допомоги від 10 лютого 2026 року (а.с. 45), акт приймання передачі наданих послуг (а.с. 47).
Разом з тим, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат в сумі 3 000,00 грн. не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, оскільки позиція сторони на стадії апеляційного розгляду справи вже є сформованою і розмір витрат на правничу допомогу необхідно зменшити до 2 000,00 грн.
За наслідками розгляду справи в апеляційному суді витрати на правничу допомогу позивача, заявлені у відзиві на апеляційну скаргу, задоволенню не підлягають. 
Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Ткаченка Михайла Олександровича – задовольнити частково. 
Рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 09 березня 2026 року в оскаржуваній частині змінити, скасувавши його в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору на користь держави.
Компенсувати судовий збір за розгляд справи за рахунок держави в порядку встановленому КМУ.
Зменшити розмір витрат на правничу допомогу стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 7 000,00 грн. до 5 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 2 000,00 грн. 
Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством. 
Повну постанову складено 26 травня 2026 року.

Суддя-доповідач   

Судді