УХВАЛА

18 травня 2026 року
м. Київ

справа № 546/166/26
провадження № 61-175 вп 26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення територіальної підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2026 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Герасимовська Н. М., про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

2. Обґрунтовуючи зазначене клопотання заявник вказує на те, що 25 листопада 2017 року між нею та  ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у Шевченківському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтава Головного управління юстиції у Полтавській області, про що було складено актом запис № 2169. Вона є громадянкою України останнє місце реєстрації в Україні: АДРЕСА_1 , однак наразі заявниця не має зареєстрованого місця проживання, мешкає у місті Краків Республіки Польща. ОСОБА_2 є громадянином Держави Ізраїль, місце реєстрації та місце проживання на території України на даний час заявниці невідоме, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . Уже понад один рік сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин та не цікавляться життям один одного. Подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам, тому шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.

3. Також зазначає, що заявником було подано позовну заяву у справі № 546/166/26, однак Решетилівський районний суд Полтавської області ухвалою від 19 березня 2026 року позовну заяву повернув заявнику.

4. Враховуючи викладені обставини,  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Герасимовська Н. М., просить визначити підсудність справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

5. Статтею 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.

6. За змістом наведеного припису підсудність справ за участю громадян України або громадянина України та іноземця Верховний Суд визначає тільки у тому разі, якщо обидві сторони проживають за межами України.

7. У поданому клопотанні заявник зазначає, що вже понад рік проживає в Республіці Польща та не має зареєстрованого місця проживання в Україні, а місце проживання відповідача на території України заявнику невідоме. 

8. З огляду на додані до клопотання матеріали, відповідач є громадянином Держави Ізраїль, однак доказів на підтвердження того, що на момент подачі клопотання про визначення підсудності він проживає за межами України не додано, як і не зазначено адреси його місця проживання, до клопотання також не надано доказів, що заявником вчинялись дії для встановлення місця перебування та реєстрації ОСОБА_2 .

9. Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

10. Отже з урахуванням змісту статті 29 ЦПК України, а також відсутності доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_2 за межами України, Верховний Суд не вбачає підстав для вирішення питання визначення підсудності даної цивільної справи. 

Керуючись статтями 29, 260 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення територіальної підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

2. Клопотання разом з доданими до нього матеріалами повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Пророк