ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №333/2045/26 Головуючий в 1 інст.Романько О.О.
Провадження №33/807/671/26 Доповідач в 2 інст.Дадашева С.В.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА
 ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , представника потерпілого ОСОБА_2 , - адвоката Мартиненка К.І., розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Мартиненка К.І., на постанову Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 11 березня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, рнокпп НОМЕР_1 , працівника поліції, паспорт громадянки України серії НОМЕР_2 , виданий Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області від 31.05.2006, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , , посвідчення водія НОМЕР_3 від 30.11.2019, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн,
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 коп.
Згідно з постановою суду, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596516, складеного 20 лютого 2026 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону 1 УШІ в Запорізькій області ДПП сержантом поліції Головань Д.Д., 20 лютого 2026 року о 10-00 год. в м. Запоріжжі, вул. Незалежної України, 84, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_4 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не зреагувала на її зміну, також при зміні напрямку руху не впевнилась в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Renault LAGUNA», державний номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим водій ОСОБА_1 порушила, п. 2.3 «б», п. 10.1 ПДР України.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Травмованих немає.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.3 «б», п.10.1 Правил дорожнього руху та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_2 - адвокат Мартиненко К.І. просить витребувати у ГУНП в Запорізькій області матеріали відеофіксацїі до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 №596516, складеного 20 лютого 2026 року поліцейським взводу 2 роти2 батальйону 1 УШІ в Запорізькій області сержантом поліції Головань Д.Д., 20 лютого 2026 року о 10-00 годині в м.Запоріжжі, вул.Незалежної України, 84, скасувати постанову суду першої інстанції справу направити на новий розгляд до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що приймаючи постанову, суд через відсутність у матеріалах справи показів технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису ДТП, які наявні в розпорядженні посадових осіб Головного управління Національної поліції в Запорізький області, але навмисно не були надані до матеріалів справи № 335/2045/26 з метою приховання від суду недотримання ОСОБА_1 - посадовою особою Головного управління Національної поліції в Запорізький області під час вчинення ДТП вимог ПДР, зокрема не виконання вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснення її перетину, що заборонено, за що ст.122 КУпАП передбачена відповідальність при створені аварійної ситуації у вигляді штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 1445,00 грн., або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
При таких обставинах, суд незаконно прийняв постанову, якою безпідставно притягнув ОСОБА_1 за вчинення ДТП лише до відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП, без визнання її винною у не виконанні вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснення її перетину, що заборонено.
З огляду на наведене, постанова вимогам ст.ст. 251, 280 КУпАП не відповідає, в зв`язку з чим підлягає скасуванню, як незаконна, в частинні притягнення ОСОБА_1 до відповідальності лише за порушення п. 2.3 «б», п. 10.1 ПДР.
Заслухавши аргументи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 , яка заперечувала проти доводів представника – адвоката Мартиненка К.І., викладених в апеляційній скарзі, представника потерпілого ОСОБА_2 , - адвоката Мартиненка К.І., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи убачається, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596516 від 20 лютого 2026 року; схемою місця ДТП від 20 лютого 2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; фототаблицею; карткою обліку адміністративного правопорушення.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що  ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.2.3б), 10.1 ПДР України в апеляційній скарзі не оспорюється. 
Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить таких висновків. 

Доводи представника потерпілого ОСОБА_2 – адвоката Мартиненка К.І. в апеляційній скарзі, про те, що ОСОБА_1 має нести відповідальність ще і за не виконання вимог дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) та здійснення її перетину, що заборонено, за що ст.122 КУпАП передбачена відповідальність при створені аварійної ситуації у вигляді штрафу, є безпідставними з огляду на таке. 
Відповідно до вимог ст.221 КУпАП, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі, частиною п`ятою статті 122 КУпАП.
Частиною 5 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення, передбачені частинами першою - четвертою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян. 
Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.122 КУпАП, є створення аварійної обстановки.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №596516 від 20 лютого 2026 року, складеному щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, при формулюванні суті правопорушення відображено про порушення останньою лише п.п.2.3б), 10.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Порушення інших пунктів ПДР України, вчинення інших адміністративних правопорушень, зокрема, в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, ОСОБА_1 не інкримінується. 
За таких обставин, дії ОСОБА_1 мають бути кваліфіковані за ст..124 КУпАП, а саме порушення останньою п.п.2.3б), 10.1 ПДР України, що відповідає фабулі, викладеній в самому протоколі про адміністративне правопорушення.
Накладення судом на особу адміністративного стягнення за правопорушення, яке цій особі не інкримінувалось згідно зі складеним протоколом, не передбачено законодавством України про адміністративні правопорушення та не узгоджується з загальними засадами судочинства, зокрема і такою засадою як верховенство права. 
В свою чергу, на думку апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений з дотриманням вимог ст.ст.254-256 КУпАП та містить всі необхідні для розгляду справи відомості, якихось істотних недоліків при їх складанні, які б тягли за собою визнання цього протоколу недопустимим доказом, не вбачається. Достовірність відомостей, зазначених у протоколі, сумнівів не викликає, оскільки ці відомості узгоджуються з іншими доказами, доданими до протоколу.
Об`єктивних даних, які б давали обґрунтовані підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, додані до протоколу, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів у встановленому законом порядку не спростовано.
Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Неповноти та однобічності з`ясування обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а також упередженості з боку суду першої інстанції не убачається.
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.23, 33 КУпАП, оскільки врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушниці, ступінь її вини і наклав стягнення у межах, встановлених цим Кодексом.
Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
 
апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_2 - адвоката Мартиненка К.І. залишити без задоволення.  
Постанову Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 335/2045/26