Справа № 569/8310/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,
за участі секретаря судового засідання А. Бугайчук,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи
за позовом ОСОБА_1 
до ОСОБА_2 
про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання,

В засіданні приймали участь:
позивач: ОСОБА_3 ;
представник відповідача: ОСОБА_4 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2026 року ОСОБА_1 звернувся в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 , згідно якого просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно.
В обґрунтування позову позивач вказує, що у нього з відповідачкою є син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що з 12.03.2025 згідно рішення суду від 23.06.2025 у справі № 569/4941/25 він отримую аліменти від ОСОБА_2 , на утримання сина ОСОБА_5 , у розмірі (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно. Син проживає з мною та перебуває на його утриманні. Оскільки його пенсія складає 3 406, 00 грн на місяць інших видів доходів він не має.
Зазначає, що їхній син з 01.09.2023 навчається на 3 курсі денної форми навчання у Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» до 30 червня 2027 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Відповідач є працездатною, працює керівником відділу овочі та фрукти в Метро Кеш енд Кері і отримує заробітну плату в розмірі близько 40 000, 00 грн на місяць. Відповідач інших дітей не має. Аліментів нікому не сплачує. Отже, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання сина.
Ухвалою суду від 08.04.2026 прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
01.05.2026 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно з яким вказує, що позивачем не зазначено важливу обставину, а саме те, що відповідач є замовником освітньої послуги для здобувача фахової передвищої освіти ОСОБА_5 . Крім того, витрати, пов?язані з навчанням сина, фактично та систематично несе саме вона. За перший курс навчання ОСОБА_5 нею було повністю сплачено 17 396, 50 грн, за другий курс навчання нею було повністю сплачено 20 294, 00 грн, за третій курс навчання ОСОБА_5 нею було повністю сплачено 22182, 60 грн. Вказане свідчить про її безпосередню та реальну участь у забезпеченні освітніх потреб сина. 
За наведеного, позовні вимоги визнає частково, та має змогу сплачувати аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно.
Позивач у судовому засіданні 16.06.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні 16.06.2026 не заперечив щодо часткового задоволення позовних вимог, з підстав, викладених у відзиві.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
Сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23.06.2025 у справі №569/4941/25 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.03.2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 син сторін, ОСОБА_5 , досяг повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Рівненський фаховий коледж Національного університету біоресурсів і природокористування України» та є студентом 3 курсу денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2027.
Слід вказати, що у зв`язку з навчанням, син сторін - ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги і ця обставина відповідачем не оспорюється.
Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Згідно з ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».
Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Суд зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:
досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років;
продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі;
наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини:
стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей;
можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми;
інші обставини, що мають істотне значення.
Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Разом з цим за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
При вирішенні спору судом враховується, що позивач та відповідач мають задовільний стан здоров`я, зокрема відомостей (доказів), які свідчать про протилежне сторонами не надано.
У своїй постанові від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст.185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Приписами ст. 141 СК України визначено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Аналізуючи наявні у справі докази, надані сторонами на підтвердження своїх позовних вимог/заперечень, при визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дитину, а також, приймаючи до уваги обов`язок відповідача утримувати свою повнолітню дитину, яка продовжує навчання на підставі описаних вище норм права, суд вважає, що заявлений позивачем розмір аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, є завищеним.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує взаємний обов`язок батьків по утриманню дитини та реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання.
З огляду на викладене вище, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 182 цього Кодексу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, що з урахуванням доходів відповідача буде становити орієнтовно 6 000, 00 грн. При цьому, починаючи стягнення з 14.06.2026 та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років.
Вказаний розмір суми аліментів, з врахуванням рівного обов`язку обох батьків на утримання та виховання дитини, буде відповідати інтересам та потребам останнього, а тому визнається судом достатнім та таким, що відповідатиме принципу розумності та виваженості і забезпечуватиме розвиток дитини та є співмірний витратам, які мають нести обоє батьків на утримання дитини.
Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, у зв`язку з чим, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1 331, 20 грн.
Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.10, 12, 89, 258-259, 263-265 273, 353, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/7 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з 14.06.2026 та до закінчення навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 331, 20 грн.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );
відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).
Повне судове рішення складене та підписане 18.06.2026.

Суддя О. Левчук