ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 р.	Справа № 480/6146/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,
за участю секретарей судового засідання Кругляк М.С. , Колесник О.Е. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025, головуючий суддя І інстанції: О.В. Соп`яненко, м. Суми, по справі № 480/6146/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління ДПС у Сумській області    
про визнання протиправним та скасування податкового подвідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.03.2024 № 267018280706.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі № 480/6146/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 267018280706 від 13.03.2024, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1738708 (один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч сімсот вісім) грн. 00 коп.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області ( 40009, м. Суми, вул. Іллінська 13, ЄДРПОУ 43995469) судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн. 
Відповідач, не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції в подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на викладення судом висновків, які не відповідають обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі № 480/6146/24 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та апеляційним судом встановлено, що 05.02.2024 ГУ ДПС у Сумській області наказом № 289-кп призначено фактичну перевірку дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору оформлення трудових відносин з працівниками за місцем провадження (здійснення) діяльності, розташування господарського об`єкту (зокрема магазину за адресою АДРЕСА_2 ) через який здійснює (проводить) діяльність ОСОБА_1 . Підставою для призначення перевірки, з посилання на п.п 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 ПК України зазначено наявність у Системі обліку даних реєстраторів розрахункових операцій інформації, яка може свідчити про можливе порушення позивачем вимог податкового законодавства (т. 1 а.с. 84). 
За результатами фактичної перевірки складено акт від 13.02.2024 №1486/18/19/РPO/ НОМЕР_1 . 
В ході фактичної перевірки встановлено недотримання ФОП ОСОБА_2 вимог п. 12 ст. 3 Закону України від 06 липня 1995 року Nє 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» , у частині не ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів / не надання контролюючому органу на початок проведення перевірки документів (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об?єкті). 
Не погодившись з висновками акту фактичної перевірки, Позивачем було подано заперечення від 26.02.2024 №б/н, за результатами розгляду яких висновки акта фактичної перевірки щодо виявлених порушень залишено без змін, про що позивача повідомлено листом від 12.03.2024 №582/12/18-28-07-06-05.
За наслідками перевірки ГУ ДПС у Сумській області 13.03.2024 винесено податкове повідомлення-рішення № 276018280706, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 1738708,00 грн. Відповідно до розрахунку штрафних (фінансових) санкцій їх застосовано на підставі вимог ст. 20 за порушення вимог п. 12 ст. 3 закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", що полягало у відсутності обліку товарних запасів у порядку, встановленому законодавством, здійснення продажу товарів, що не відображені в такому обліку, у розмірі вартості таких товарів за цінами реалізації (т. 1 а.с. 28).
Позивач не погодився із податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС у Сумській області 13.03.2024 267018280706 та оскаржив його до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані з запереченнями на акт перевірки документи відповідачем не досліджувались, а тому висновки щодо здійснення ОСОБА_1 реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку є необґрунтованими у зв`язку з чим податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Сумській області 13.03.2024 267018280706 підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України).
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР (далі по тексту - Закон № 265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
З матеріалів справи встановлено, що за результатами перевірки контролюючим органом складено акт (довідку) фактичної перевірки акт від 13.02.2024 №1486/18/19/РPO/2593416353, яким встановлено порушення позивачем: пункту статті 12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону №265/95-ВР, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які провадять діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 № 496 (далі по тексту - Порядок №496).
У Порядку №496 терміни вживаються в таких значеннях: документи, які підтверджують облік та походження товарів - Форма ведення обліку товарних запасів, визначена додатком до цього Порядку (далі - Форма обліку), та первинні документи; первинні документи - опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару (найменування суб`єкта господарювання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (далі - РНОКПП) або код згідно з ЄДРПОУ суб`єкта господарювання, серія та номер паспорта/номер ID картки для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття РНОКПП та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару.
Опис залишку товарів на початок обліку складається в довільній формі та має містити інформацію про: найменування товарів, наявних у такої ФОП на дату набуття ним обов`язку щодо ведення обліку товарних запасів, кількості таких товарів (із зазначенням одиниці виміру) та їх вартості, самостійно визначеної ФОП.
У первинних документах, що засвідчують знищення, втрату або використання товарів на власні потреби, зазначається вартість товару за ціною придбання, підтвердженою обліком товарів, визначеним цим Порядком, та не зазначаються реквізити постачальника і отримувача товару; місце продажу (господарський об`єкт) - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, де здійснюються розрахункові операції під час продажу товарів (надання послуг); місце зберігання - стаціонарний або будь-який пересувний об`єкт, у тому числі транспортний засіб, частина пересувного чи стаціонарного об`єкта, у тому числі транспортного засобу, земельна ділянка, де зберігаються товарні запаси, що належать ФОП; товарні запаси - сукупність товарів, що утримуються ФОП для подальшого продажу (надання послуг).
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку.
Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізовано у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Відповідно до положень статті 20 Закону № 265/95-ВР, до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).
З вищезазначеного вбачається, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, крім тих, на кого такі вимоги не поширюються відповідно до чинного законодавства, зобов`язані вести товарний облік і здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. У випадку ж продажу необлікованих товарів або ненадання під час перевірки документів, які підтверджують облік товарних запасів, до суб`єкта господарювання застосовуються фінансові санкції, встановлені Законом № 265/95-ВР.
З матеріалів справи встановлено, що при проведенні перевірки 07.02.2023 за місцем здійснення ним господарської діяльності вручено запит про надання документів. Зі змісту запита вбачається, що ФОП ОСОБА_1 у термін до 12.00 год. 08.02.2024 необхідно надати посадовим особам Головного управління ДПС у Сумській області усі документи, що належать чи пов`язані з предметом перевірки з 01.01.2021 року по день завершення перевірки, зокрема, але невичерпно: реєстраційні посвідчення та довідки про опломбування РРО; книги обліку розрахункових операцій, розрахункові книжки; документи підтверджуючі право власності та/або користування приміщенням за місцем провадження (здійснення) діяльності; книгу обліку доходів / книгу обліку доходів та витрат; форми ведення обліку товарних запасів; документи, які підтверджують облік та походження товарів; трудові договори на найманих працівників; ліцензії, дозволи, свідоцтва пов?язані з веденням фінансово-господарської діяльності; платіжні доручення та виписки банку, видаткові, прибуткові накладні, акти здачі- приймання, картки складського обліку тощо, які стосуються предмету перевірки; копії документів (сліпів, «х-балансу» тощо) підтверджуючих проведення оплати за допомогою банківського терміналу (POS-терміналу) за період перевірки. Також, інші документи, що належать або пов?язані з предметом перевірки:накладні на товарно матеріальні цінності згідно інвентаризаційного опису від 07.02.2024 року.
Вказаний запит, також, містить посилання на те, що відповідно до пункту 44.6 статті 44 Кодексу, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 Кодексу, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять вважатиметься, що такі документи були відсутні у такого платника податків.
В подальшому, податковим органом було складено акт, який засвідчує факт ненадання у визначений у запиті строк (надання не в повному обсязі, відмови від надання) платником податків документів для перевірки від 09.02.2024 №153/с/18-28-07-04. В акті зазначено, що вказаний акт складений у зв`язку з відсутністю станом на 07.02.2024 16 годину 50 хвилину в магазині за адресою: АДРЕСА_2 через який здійснює діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ведення обліку товарних запасів за формою встановленою наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 Nє 496 «Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку» та ненадання відповіді на запит від 07.02.2024, з врахуванням акту інвентаризації товарних запасів за місцем здійснення господарської діяльності від 07.02.2024.
Колегія суддів зазначає, що підпунктом 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючим органам надано право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до пункту 85.4 статті 85 ПК України, при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності). Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Відповідно до пункту 85.6 статті 85 ПК України, у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.
Отже, запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.
Разом з тим згідно до акту перевірки встановлено, що перевірку закінчено 13.02.2024 о 10:40 год., а запит позивач отримав 07.02.2024 року, тобто між датою отримання запиту та датою закінчення перевірки минуло менше п`яти робочих днів, оскільки 10.02.2024 та 11.02.2024 - вихідні дні.
Відтак контролюючий орган подав запит з порушенням установленого законом строку, що свідчить про недотримання вимог пункту 85.4 статті 85 ПК України щодо порядку витребування документів під час проведення перевірки.
Крім того, акт про ненадання у визначений у запиті строк документів для перевірки складено 09.02.2024 за №153/с/18-28-07-04 та містить лише підписи посадових осіб Головного управління ДПС у Сумській області підписаний виключно посадовими особами Головного управління ДПС. Підпис платника податків або його законного представника в зазначеному акті відсутній, як і відсутній запис про відмову платника податків чи його законного представника від його підписання, що не відповідає вимогам пункту 85.6 статті 85 Податкового кодексу України.
Колегія суддів зазначає, що наведений акт №153/с/18-28-07-04 про ненадання документів був складений відповідачем 09.02.2024, тобто після спливу строку, встановленого для надання документів на запит від 07.02.2024, який закінчився 08.02.2024. Таким чином, зазначений акт складено не в день закінчення відповідного строку.
Також, зі змісту пояснень позивача встановлено, що посадові особи відповідача не прийшли на перевірку 08.02.2024 і в подальші дні у зв`язку з чим запитувані документи були надані разом із запереченням на акт перевірки 26.02.2024 поштовим відправленням.
При цьому, доводи відповідача, що 08.02.2024 перевіряючий з`явився для отримання документів та у зв`язку з ненаданням документів 08.02.2024 року було складено акт, який був зареєстровано 09.02.2024 року, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки акт був складений 09.02.2024 року за відсутності позивача, оскільки не містить підпису позивача, або його представника. 
Згідно до заперечень від 26.02.2024 на акт перевірки від 13.02.2024 №1486/18/19/РPO/2593416353 ФОП ОСОБА_3 надіслав до податкового органу наступні документ: копія Форми обліку товарних запасів; копія опису залишку товарів на початок обліку №1 від 26.11.2021; копія видаткової накладної Nє 18000002030 від 15 лютого 2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000004030 від 23 березня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000005934 від 24 квітня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000005935 від 24 квітня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000009135 від 05 червня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000009136 від 05 червня 2023р.; копія товарного чеку Nє 0059С від 20 вересня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 355 від 25.09.2023р.; копія видаткової накладної Nє 18000017086 від 25 вересня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 363 від 05.10.2023р.; копія видаткової накладної Nє 441 від 07 жовтня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 0067Х від 15 жовтня 2023р. .; копія видаткової накладної Nє 18000018915 від 18 жовтня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 487 від 07 листопада 2023р.; копія товарного чеку Nє 0103С від 14 листопада 2023р. .; копія видаткової накладної Nє 00711Х від 06 грудня 2023р.; копія товарного чека Nє 0137С від 15 грудня 2023р. ????Копія видаткової накладної Nє 00728Х від 20 грудня 2023р.; копія видаткової накладної Nє 395 від 27.12.2023р.; копія видаткової накладної Nє 00758Х від 0б січня 2024р.; копія товарного чека Nє 0151C від 10 січня 2024р.; копія видаткової накладної Nє 00767 від 02 лютого 2024р.; копія видаткової накладної Nє 733 від 04 лютого 2024р.
Вказане відповідачем не заперечується.
Листом Головного управління ДПС у Сумській області від 12.03.2024 року №582/12/18-28-07-06-05 за результатами розгляду заперечення ФОП ОСОБА_2 від 26.02.2024 № б/н (вх. ГУ ДПС у Сумській області №5518/6 від 27.02.2024) висновки акта фактичної перевірки від 13.02.2024 за №1486/18 РPO/2593416353 щодо виявлених порушень залишено без змін.
Залишаючи висновки акту фактичної перевірки від 13.02.2024 за №1486/18 РPO/2593416353 без змін контролючий орган виходив з того, що станом на 07.02.2024 згідно проведеного опису залишків товарно-матеріальних цінностей, які знаходяться в реалізацію у магазині за адресою: Сумська обл., м. Суми, вул. Козацький вал, буд. 1, через який проводить (здійснює) діяльність ФОП ОСОБА_2 встановлена вартість товару (зокрема технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту) склала 420800,00 гривень. Первинні документи передбачені Порядком №496 (опис залишку товарів на початок обліку, накладні, транспортні документи, митні декларації, акти закупки, фіскальні чеки, товарні чеки, інші документи, що містять реквізити, які дозволяють ідентифікувати постачальника та отримувача товару дату проведення операції, найменування, кількість та вартість товару) та Форму обліку (в паперовому та/або електронного вигляді), які підтверджують облік та походження вищевказаних товарів відсутні та не надано.
При цьому, позивачем було надано копію Форми обліку товарних запасів, копію опису залишку товарів на початок обліку № 1 від 26.11.2021, а також видаткові накладні та товарні чеки за 2023–2024 роки, які містять відомості про найменування, кількість, вартість товару, дату здійснення господарських операцій та дають можливість ідентифікувати товар.
Отже, всупереч висновкам контролюючого органу, позивачем були надані документи, прямо передбачені Порядком № 496, зокрема Форма обліку товарних запасів, опис залишку товарів на початок обліку, видаткові накладні та товарні чеки.
Разом з тим, відповідно до п. 86.7. ст. 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Поряд з цим у постанові від 08 вересня 2019 року у справі №802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.
У постановах від 24 лютого 2020 року у справі № 440/4443/18, від 27 квітня 2022 року у справі № 420/13197/20 Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.
Таким чином, платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте, реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 27 травня 2026 року у справі № № 280/364/25.
Водночас, якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Аналогічного висновку щодо тлумачення наведених законодавчих норм дійшов і Верховний Суд, зокрема, в постановах від 17 серпня 2023 року у справі № 380/8798/21, від 06 серпня 2019 року у справі № 160/8441/18 (касаційне провадження № К/9901/16292/19) та від 29 травня 2020 року у справі № 826/27811/15 (касаційне провадження № К/9901/26364/18).
У постанові від 08 вересня 2019 року у справі № 802/1069/13-а Верховний Суд також зауважував, що обставина порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки, не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, при прийнятті рішення, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.
Водночас, позивачем на підтвердження обліку та походження товарів позивачем було надано Форму обліку товарних запасів, опис залишку товарів на початок обліку № 1 від 26.11.2021, видаткові накладні за 2023-2024 роки, а також товарні чеки, що містять відомості про здійснені господарські операції, найменування, кількість та вартість товарів, які були направлені до податкового органу разом із запереченням, однак відповідач розглянувши вказані заперечення з додатками та приймавши оскаржуване - не врахував вказані документи, не надав належної оцінки зазначеним документам, не здійснив їх всебічного аналізу та не навів мотивів і підстав їх неврахування.
Згідно із ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, відповідачем як суб`єктом владних повноважень у відповідності до ст. 77 КАС України зобов`язаний довести правомірність та обґрунтованість своїх висновків і надати відповідні докази та обґрунтування.
Разом з тим, після початку проведення перевірки та до моменту прийняття податкового повідомлення-рішення контролюючий орган без належного обґрунтування не врахував подані первинні документи додані до заперечення від 26.02.2024 на акт перевірки від 13.02.2024 №1486/18/19/РPO/2593416353, що стосувалися предмета перевірки.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами твердження про порушення позивачем вимог пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 13.03.2024 267018280706 є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено. 
Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 28.11.2025 по справі № 480/6146/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко	
Судді	   	С.П. Жигилій   Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено 18.06.2026 року