УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 червня 2026 року
м. Київ
справа № 725/3992/14-к
провадження № 51-244 ск 20
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 31 березня 2026 року щодо нього,
встановила:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №12013270050000488.
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на вказане судове рішення.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 31 березня 2026 року відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, а вищевказане рішення місцевого суду -залишено без змін.
На адресу Верховного Суду від ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, в якій порушено питання про перегляд попередніх ухвал у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги та копії судових рішень, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1, 2 ст. 424 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК). Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову в застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень апеляційного суду, постановлених щодо зазначених судових рішень місцевого суду, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім у випадках, передбачених КПК.
З матеріалів провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.06.2014 року в межах кримінального провадження №12013270050000488 накладено арешт на житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих.
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 15 лютого 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК) та звільнено від покарання на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності. Цим же вироком цивільні позови потерпілих частково задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 на користь потерпілих завдану злочином матеріальну та моральну шкоду, а також судові витрати на користь держави.
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 01 грудня 2020 року вищевказаний вирок місцевого суду змінено у частині вирішення цивільних позовів та додатково стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_8 матеріальну шкоду у розмірі 108000 грн, на користь потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду - 37185грн. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн, на користь потерпілої ОСОБА_10 матеріальну шкоду - 5000 грн.
Постановою Верховного Суду від 08 вересня 2021 року зазначену ухвалу апеляційного суду залишено без змін.
Отже, арешт майна в цьому провадженні був пов`язаний саме із забезпеченням виконання судових рішень у частині цивільних позовів потерпілих.
Питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК «Виконання судових рішень» і порядок їх вирішення врегульовано ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом, суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку. Разом із тим, кримінальний процесуальний закон не передбачає касаційного порядку оскарження вказаних судових рішень.
Оскаржувані ОСОБА_4 судові рішення постановлені відповідно до ст. 537 та ст. 539 КПК, тобто на стадії виконання вироку, у зв`язку з чим касаційне оскарження таких рішень кримінальним процесуальним законом не передбачене
Така позиція узгоджується з правовим висновком, що містяться у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 березня 2019 року (№ 756/9514/15-к).
Згідно з вимогами КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження в разі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12 лютого 2026 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 31 березня 2026 року щодо нього.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3