ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/49222/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лисенко В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючий суддя  Парінов А.Б., 
судді:  Беспалов О.О., 
Грибан І.О.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САНА» до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «САНА» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області та Державної податкової служби України, у якому просило визнати протиправними та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, від 11.06.2024 № 18491 і від 05.07.2024 № 20785, прийняті комісією ГУ ДПС у Київській області, та від 18.07.2024 № 21953, прийняте комісією ДПС України, а також зобов`язати ГУ ДПС у Київській області виключити товариство з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позову зазначено, що оскаржувані рішення прийняті необґрунтовано та за відсутності законних підстав для віднесення товариства до переліку ризикових платників; усупереч принципу індивідуальної відповідальності товариство віднесено до ризикових через господарські операції з контрагентами; контролюючий орган не навів конкретної податкової інформації, на підставі якої встановлено відповідність критеріям ризиковості, а подані товариством пояснення і документи розглянув поверхово.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДПС у Київській області від 11.06.2024 № 18491 і від 05.07.2024 № 20785; зобов`язано ГУ ДПС у Київській області виключити ТОВ «САНА» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив із того, що контролюючий орган не довів існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості з відповідним внесенням товариства до переліку ризикових суб`єктів господарювання; оскаржувані рішення не містять конкретних фактичних і юридичних підстав їх прийняття, є невмотивованими та непідтвердженими належними доказами, а обов`язок доведення правомірності рішення суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача. У задоволенні вимоги про скасування рішення комісії ДПС України від 18.07.2024 № 21953 суд відмовив, оскільки це рішення саме по собі не є юридично значимим для товариства та безпосередньо не порушує його прав.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, Головне управління ДПС у Київській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення в цій частині та ухвалити нове — про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. На обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на таке:
неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та ненадання оцінки доводам податкового органу;
перевірка на відповідність критеріям ризиковості здійснюється під час реєстрації кожної податкової накладної і є передбаченим законом заходом контролю;
віднесення платника до переліку ризикових є формою податкового контролю, не породжує правових наслідків і не порушує прав платника, а тому не є оскаржуваним;
обов`язок довести невідповідність критеріям ризиковості покладається на платника, який цього не зробив і не спростував податкової інформації;
товариство мало господарські операції з контрагентами (ТОВ «АТЛАНТИК ГРУП», ТОВ «УКРАЇНА 2001»), віднесеними до ризикових;
позовна вимога про зобов`язання виключити товариство з переліку ризикових є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу.
Товариство з обмеженою відповідальністю «САНА» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому проти її задоволення заперечило, зазначивши, що контролюючий орган не аргументував і документально не підтвердив відповідності товариства критеріям ризиковості, тоді як товариство надало повний пакет документів на підтвердження протилежного; суд не перебирає на себе функцій податкового органу, а перевіряє законність прийнятих ним рішень.
Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України. Клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін колегія суддів відхиляє, оскільки характер спірних правовідносин і предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить із такого. Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, в апеляційному порядку воно переглядається в цих межах.
Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що комісією ГУ ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення від 11.06.2024 № 18491 і від 05.07.2024 № 20785 про відповідність ТОВ «САНА» пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Рішенням комісії центрального рівня ДПС України від 18.07.2024 № 21953 скаргу товариства залишено без задоволення, а зазначені рішення — без змін. Основним видом діяльності товариства є надання послуг із залізничних перевезень та оренди рухомого складу — вагонів-цистерн. Для надання таких послуг товариством укладено договір з Акціонерним товариством «Українська залізниця» від 07.02.2018 № 07361/ЦТЛ-2018, а також договори оренди залізничного рухомого складу з ТОВ «Євпаторіум» від 27.06.2023 № 2-3/723, з ТОВ «Клімат Плюс» від 22.08.2023 № 22/08/2023 та з ТОВ «Агрологістика Україна» від 07.06.2024 № 070624/ЦС, на підставі актів приймання-передачі до яких товариство приймало в оренду рухомий склад і сплачувало вартість його використання.
Відносини щодо зупинення реєстрації податкових накладних і віднесення платника до переліку ризикових урегульовані Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі — Порядок № 1165). Згідно з пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку (додаток 1 до Порядку № 1165) платник відповідає критеріям ризиковості, якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування. Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у рішенні про відповідність платника критеріям ризиковості зазначається підстава, відповідно до якої встановлено таку відповідність, а в разі надходження до контролюючого органу рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.
Колегія суддів відхиляє довід апелянта про те, що рішення про відповідність платника критеріям ризиковості не порушує його прав і не є оскаржуваним. Таке рішення зумовлює зупинення реєстрації всіх податкових накладних, складених платником, покладає на нього обов`язок надавати пояснення та копії документів і погіршує становище його контрагентів, операції яких із ризиковим платником самі стають підставою їхньої ризиковості. У затвердженій формі рішення (додаток 4 до Порядку № 1165) прямо зазначено про право оскаржити його в адміністративному або судовому порядку, а пункт 6 Порядку № 1165 визначає рішення суду, що набрало законної сили, самостійною підставою виключення платника з переліку ризикових. У постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/11321/20 Верховний Суд, відступивши від попередньої практики про неоскаржуваність таких рішень, дійшов висновку, що рішення про відповідність платника критеріям ризиковості є таким, що може бути оскаржене; цей висновок підтверджено й у подальшій практиці (постанови Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 340/474/20, від 05 січня 2021 року у справі № 640/10988/20, від 30 квітня 2026 року у справі № 620/2030/24).
Доводи апелянта про те, що обов`язок доведення невідповідності критеріям ризиковості покладається на платника, не ґрунтуються на законі. За частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача. Та обставина, що затверджена Порядком № 1165 форма рішення не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1–8 Критеріїв, не скасовує обов`язку податкового органу довести правомірність рішення. У постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 620/2030/24 Верховний Суд зазначив, що комісія, приймаючи рішення з посиланням на наявну податкову інформацію, має обґрунтувати, на підставі якої саме інформації вона дійшла висновку, та надати належні й допустимі докази на її підтвердження, а суд при вирішенні таких спорів досліджує зміст оскаржуваного рішення, зміст протоколу засідання комісії, надані податковим органом документи, порядок прийняття рішення та повноваження комісії.
А отже, для висновку про правомірність віднесення позивача до переліку ризикових за пунктом 8 Критеріїв контролюючий орган мав довести наявність конкретної податкової інформації, що визначає ризиковість здійснених позивачем операцій, і подати відповідні докази. Проте ні оскаржувані рішення, ні витяги з протоколів засідань комісії від 11.06.2024 № 282/10-36-18-02-01 і від 05.07.2024 № 323/10-36-18-03-01 такого обґрунтування не містять: у них лише зазначено про розгляд питання щодо відповідності позивача критеріям ризиковості та про прийняття відповідного рішення, без наведення конкретної податкової інформації, без аналізу здійснених позивачем операцій і без доказів на їх підтвердження. Контролюючий орган також не надав результатів перевірки поданих платником пояснень і копій документів шляхом звірки з даними інших джерел інформації, як це передбачено пунктами 44, 46 Порядку № 1165. Таким чином, оскаржувані рішення не відповідають вимогам обґрунтованості та вмотивованості, що висуваються до актів індивідуальної дії, і правильно визнані судом першої інстанції протиправними.
Колегія суддів відхиляє й довід апелянта про правомірність віднесення позивача до ризикових з огляду на здійснення ним операцій з контрагентами (ТОВ «АТЛАНТИК ГРУП», ТОВ «УКРАЇНА 2001»), віднесеними до ризикових. Поширення ризиковості платника через статус його контрагентів суперечить принципу індивідуальної відповідальності: порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника, на що вказав Верховний Суд у постанові від 30 квітня 2026 року у справі № 620/2030/24. Сама лише наявність господарських операцій з контрагентами, віднесеними до ризикових, без доведення ризиковості саме операцій позивача, не є достатньою підставою для висновку про його відповідність пункту 8 Критеріїв.
Безпідставним є й довід апелянта про те, що зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу. Як зазначено вище, пунктом 6 Порядку № 1165 надходження до контролюючого органу рішення суду, що набрало законної сили, визначено самостійною та безумовною підставою виключення платника з переліку ризикових. Отже, зобов`язання ГУ ДПС у Київській області виключити ТОВ «САНА» з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості, є належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача, який забезпечує остаточне вирішення спору, а не втручанням у дискрецію органу.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав оцінку доводам сторін і ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги встановлених судом першої інстанції обставин і його висновків не спростовують.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду — без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. За наведених обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції в оскарженій частині належить залишити без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов
Судді: О.О. Беспалов
І.О. Грибан

(Повний текст постанови суду виготовлено 25 червня 2026 року)