ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року	справа № 380/781/26 м.Львів	
Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 380/781/26 за позовом  ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр», в якому просить:
- визнати протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» (дата прийняття рішення: 26.08.2025; номер рішення: 183/25/4272/Р) прийнятого за результатами розгляду направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025 ОСОБА_1 на оцінювання повсякденного функціонування особи;
- зобов`язати Комунальне некомерційне підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» повторно провести щодо ОСОБА_1 оцінювання повсякденного функціонування особи згідно направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами направлення позивача на оцінювання повсякденного функціонування особи експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» прийнято рішення, яким встановлено: пункт 17.1.1. Рішення про встановлення інвалідності: «ні». Позивачу відмовлено у встановленні групи інвалідності.
Позивач скористався правом на адміністративне оскарження Рішення експертної команди щодо результатів оцінювання та подав скаргу до Центру оцінювання функціонування стану особи (Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»).
За результатами розгляду скарги позивача від 16.09.2025, експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи 26.11.2025 прийнято рішення 1808/25/3026 про підтвердження рішення, що оскаржувалось. 
Позивач вважає, що спірне рішення прийняте відповідачем з порушення норм законодавства.
Відповідачем у п. 16 спірного рішення зазначено, що за результатами оцінювання слугує наступне: «На час огляду експортованого за патологією центральної нервової системи, що обмежує життєдіяльність легкого ступеня, згідно Постанови №1338 від 15.11.2024р. та Довідки ВЛК №2025-0615-2225-2017-3 від 17.06.2025р., підстав для встановлення групи інвалідності немає».
Діагноз відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хворіб та споріднених проблем охорони здоров`я» за яким було позивача було скеровано до відповідача на оцінювання повсякденного функціонування стану особи, про що зазначено у пункту 17.1.7. оскаржуваного рішення, є:
Основний діагноз 167.5 - Хвороба Моямоя
Супутні діагнози:
Н35.0 - Фонова ретинопатія та ретинальні судинні зміни
134.1 - Кіста або мукоцеле носового синуса
Н90.3 - Нейросенсорна втрата слуху, двостороння
Т70.0 - Баротравма вуха
Ґ36.2 - Ушкодження внаслідок військових дій, спричинені іншими видами вибухів та уламків
Т91.1 - Наслідки перелому хребта.
Питання оцінювання функціонального стану особи врегульовано Постановою Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
В спірному рішенні зазначено про те, що позивачу відмовлено у встановленні групи інвалідності у зв`язку із тим, що у нього за патологією центральної нервової системи обмеження життєдіяльності легкого ступеня, а тому підстав для встановлення інвалідності немає.
Позивача скеровано на оцінювання повсякденного функціонування особи з основним діагнозом - 167.5 - Хвороба Моямоя. Діагноз підтверджується численними медичними записами (документацією) та таке захворювання не заперечується та не було спростовано відповідачем. Медичні записи (документація) була скерована на адресу відповідача з метою проведення оцінювання повсякденного стану функціонування особи.
При проведенні оцінювання повсякденного функціонування позивача відповідач зобов`язаний керуватись пунктом 9 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності з урахуванням нижче наведеного.
Додатком до Критеріїв встановлення інвалідності є Перелік анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання. Згідно вказано переліку до групи інвалідності III належать рідкісні (орфанні) захворювання, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації. (пункт 86 Переліку).
Перелік рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації Додаток до Критеріїв встановлення інвалідності не містить, однак перелік таких захворювань визначений чинним нормативними документами.
Згідно статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», рідкісне (орфанне) захворювання - захворювання, яке загрожує життю людини або яке хронічно прогресує, призводить до скорочення тривалості життя громадянина або до його інвалідності, поширеність якого серед населення не частіше ніж 1:2000.
Міністерством охорони здоров`я України 27.10.2014 прийнято Наказ №778 «Про затвердження переліку рідкісних органних захворювань», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 13.11.2014 за №1439/26216. Вказаним Наказом затверджено Перелік рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації та для яких існують визнані методи лікування. У розділі V «Рідкісні хвороби систем кровообігу», пункті 5 зазначено захворювання 167.5 - Хвороба Мойамойа.
Позивача скеровано на оцінку повсякденного функціонування особи у зв`язку із наявністю у нього рідкісного (орфанного захворювання) - 167.5 - Хвороба Мойамойа (основний діагноз) та наявністю інших супутніх діагнозів. Відтак, відповідач оцінюючи повсякденне функціонування стану здоров`я позивача зобов`язаний керуватись пунктом 9 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності, зокрема щодо встановлення наявності або відсутності у особи захворювань чи станів, перелік яких визначено в додатку до Критеріїв встановлення інвалідності. Натомість, відповідач, відмовляючи у встановленні інвалідності, керувався пунктом 8 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності. Зазначене є порушенням дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення згідно приписів законодавства та нормативних документів.
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали суду додаткові пояснення та докази, просили позов задоволити повністю.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що суди вправі перевірити законність висновку експертної команди лише в межах дотримання процедури прийняття відповідного висновку, яка встановленої законодавством. Суди позбавлені можливості оцінювати підставність прийняття певного висновку, так як суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку експертної команди виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального та процесуального права.
Суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою судді від 21.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. 
Судом встановлені наступні обставини:
26.08.2025 рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» за № 183/25/4272/Р, пункт 17.1.1. «Рішення щодо встановлення інвалідності»: «ні».
Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам законодавства.
Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірного наказу з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:
Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Постановою КМ України від 15.11.2024 за № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 1542 від 27.12.2024, № 94 від 28.01.2025, № 641 від 04.06.2025, в редакції на час спірних правовідносин), затверджено:
Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи;
Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;
критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи;
Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи;
критерії встановлення інвалідності.
Згідно із Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого вищевказаною Постановою КМ України:
1. Цей Порядок визначає процедуру проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання), а саме повнолітніх громадян України, іноземців або осіб без громадянства, які проживають в Україні на законних підставах, з обмеженнями повсякденного функціонування або з інвалідністю (далі - особа) з метою встановлення причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, соціальній та психологічній реабілітації, а також складення та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на основі комплексного реабілітаційного обстеження особи та індивідуального реабілітаційного плану (за наявності).
2. Терміни у цьому Порядку вживаються у значенні, наведеному в Основах законодавства України про охорону здоров`я, Законах України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», «Про реабілітацію у сфері охорони здоров`я».
3. Направлення на оцінювання у зв`язку з тривалою тимчасовою непрацездатністю проводиться з метою визначення необхідності продовження тимчасової непрацездатності або встановлення інвалідності.
6. Оцінювання осіб з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту проводиться з метою встановлення або перегляду групи, причини, строку інвалідності та визначення відсотка втрати працездатності на підставі рішень (постанов) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії та документів, зазначених у пунктах 21 і 22 цього Порядку.
21. До електронного направлення додаються електронні копії оригіналів таких документів:
1) документи особи, яка направляється на проведення оцінювання.
2) медичні документи, що стосуються захворювання чи стану здоров`я, відповідно до якого особу направлено на проведення оцінювання:
у разі надання медичної допомоги в умовах стаціонару, що пов`язано з діагнозом або станом здоров`я, відповідно до якого особу направлено на оцінювання, - виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ, в обсязі лише тих даних, на підставі яких встановлено ступінь важкості захворювання або діагноз, який розглядатиметься експертною командою;
у разі надання медичної допомоги в амбулаторних умовах, що пов`язано з діагнозом або станом здоров`я, відповідно до якого особу направлено на оцінювання, - виписку з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ, за останній рік із закладу (закладів) охорони здоров`я, де проводилося лікування або обстеження, та/або оригінали консультативних висновків лікарів та/або діагностичних досліджень за останній рік щодо діагнозу або стану здоров`я, який розглядатиметься експертною командою;
результати лабораторних, інструментальних, променевих та інших обстежень, що підтверджують діагнози або стани здоров`я та ступінь їх важкості. Для громадян України, які тимчасово на законних підставах перебувають за кордоном, - медичні документи, видані закладом охорони здоров`я в країні перебування (крім медичних документів, виданих у Російській Федерації або Республіці Білорусь), засвідчені відповідно до вимог законодавства України переклади на українську мову;
копія індивідуального реабілітаційного плану (за наявності);
акт розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався, медичний висновок лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я про наявність (відсутність) хронічного професійного захворювання (отруєння), акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) за формами, що встановлені додатками 11, 11-1, 20, 21 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 34, ст. 1217; 2023 р., № 13, ст. 791);
рішення (постанова) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії або витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії, оформлені за формою, визначеною законодавством. Документи, зазначені в цьому абзаці, можуть бути подані у формі паперових копій електронних документів, засвідчених відповідно до пункту 3 Порядку здійснення в особливий період обміну медичними та іншими документами військовослужбовців між закладами охорони здоров`я державної та комунальної власності, державними установами Національної академії медичних наук, в яких військовослужбовці перебували (перебувають) на лікуванні, та військовими частинами, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2023 р. № 901 (Офіційний вісник України, 2023 р., № 83, ст. 4763);
документи або інформація, що підтверджують безперервну тимчасову непрацездатність протягом чотирьох місяців з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останні 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності (за наявності):
інформація про медичний (медичні) висновок (висновки) про тимчасову непрацездатність у Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, сформований (сформовані) відповідно до порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого наказом МОЗ від 1 червня 2021 р. № 1066, та/або листки непрацездатності, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, у паперовій формі, видані відповідно до Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої МОЗ;
4) заява у довільній формі про присутність під час очного, виїзного за місцем перебування/лікування особи або з використанням методів і засобів телемедицини розгляду експертною командою лікаря, який направив, та/або уповноваженого представника. Документ, що підтверджує повноваження такого уповноваженого представника.
22. З метою підтвердження причини настання інвалідності до електронного направлення можуть додаватися такі документи:
1) у разі настання інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві - акти розслідування за формами, що встановлені додатками 11, 11-1 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337, або рішення суду про встановлення факту отримання травми на виробництві;
2) у разі настання інвалідності внаслідок професійного захворювання, передбаченого переліком професійних захворювань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2000 р. № 1662 (Офіційний вісник України, 2000 р., № 45, ст. 1940), - акти розслідування за формами, що встановлені додатками 11 і 21 до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 р. № 337;
3) у разі настання інвалідності колишніх військовослужбовців у зв`язку з перебуванням на фронті або з виконанням ними інших обов`язків військової служби - надаються рішення (постанови) за результатом проведення військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії за формою, визначеною законодавством, що підтверджують факт отримання поранення (захворювання);
4) у разі настання інвалідності у зв`язку з хворобами, перенесеними у дитинстві, - надаються документи закладів охорони здоров`я, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку;
5) у разі настання інвалідності в осіб до 18-річного віку внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного з бойовими діями у період Другої світової війни чи з їх наслідками, - надаються медичні документи, які підтверджують факт поранення чи захворювання, або рішення суду щодо зазначених подій та висновків закладів охорони здоров`я;
6) з метою визначення ступеня втрати здоров`я, групи і часу настання інвалідності та її причинний зв`язок із Чорнобильською катастрофою надаються такі документи:
для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідної категорії, експертний висновок, що надається уповноваженою медичною комісією не нижче обласного рівня або спеціалізованими медичними установами (закладами охорони здоров`я) Міноборони, МВС, СБУ, які мають ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, з установлення причинного зв`язку хвороби, інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою (далі - експертний висновок міжвідомчої експертної комісії) або рішення (постанова) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії про причинний зв`язок захворювання з Чорнобильською катастрофою;
для осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, - посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи відповідної категорії та експертний висновок міжвідомчої експертної комісії;
для потерпілих дітей з інвалідністю, пов`язаною з наслідками Чорнобильської катастрофи, у разі досягнення ними 18 років - посвідчення дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, серії «Д», вкладка до нього та експертний висновок міжвідомчої експертної комісії;
7) особи, які брали участь у ліквідації інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, подають: посвідчення учасника ліквідації ядерних аварій відповідної категорії; експертний висновок міжвідомчої експертної комісії чи рішення (постанову) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії, оформлене відповідно до вимог законодавства, про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з іншими ядерними аваріями, ядерними випробуваннями або військовими навчаннями із застосуванням ядерної зброї, із складанням ядерних зарядів та проведенням на них регламентних робіт;
8) особи, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, подають: посвідчення потерпілого від радіаційного опромінення відповідної категорії (за наявності); експертний висновок міжвідомчої експертної комісії чи рішення (постанову) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії, оформлене відповідно до вимог законодавства, про причинний зв`язок захворювання, що призвело до інвалідності, з порушенням правил експлуатації обладнання з радіаційною речовиною, порушенням правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих;
9) у разі настання інвалідності у зв`язку з пораненнями, каліцтвом, контузією чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у Революції Гідності, - надаються рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту участі осіб у Революції Гідності та одержання ними під час участі у Революції Гідності ушкоджень здоров`я і висновки закладів охорони здоров`я (далі - поранення, каліцтво, контузія чи інше ушкодження здоров`я, отримані під час Революції Гідності);
10) у разі настання інвалідності у зв`язку з пораненням, контузією, каліцтвом або захворюванням, одержаними під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особам, зазначеним у пунктах 11-16 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних, добровольців Сил територіальної оборони) та осіб, зазначених у пункті 12 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), надаються такі документи:
медичні документи про звернення за медичною допомогою із зазначенням обставин одержання поранення, контузії, каліцтва, захворювання;
документи, які визначені абзацами третім, шостим, сьомим або десятим підпункту 1, абзацом четвертим підпункту 2, абзацом третім підпункту 3 чи абзацом третім підпункту 4 пункту 4 Порядку надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни особам, які отримали інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх проведення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2015 р. № 685 (Офіційний вісник України, 2015 р., № 74, ст. 2434; 2024 р., № 37, ст. 2305) (далі - поранення, контузія, каліцтво або захворювання, пов`язані з добровільним забезпеченням проведення антитерористичної операції або заходів проти військової агресії Російської Федерації проти України);
11) у разі настання інвалідності у зв`язку з пораненнями чи іншими ушкодженнями здоров`я, одержаними особами, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях до 1 грудня 2014 р., а з 1 грудня 2014 р. до 24 лютого 2022 р. - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, з 24 лютого 2022 р. - на території проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, - надається рішення міжвідомчої комісії з питань встановлення факту отримання особами поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поранення чи інші ушкодження здоров`я, одержані під час антитерористичної операції або заходів проти військової агресії Російської Федерації проти України);
12) у разі настання інвалідності у зв`язку з ускладненнями, що виникли після використання лікарських засобів або вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, - надається протокол розслідування, що видається групою оперативного реагування на несприятливі події після імунізації, за формою, затвердженою МОЗ;
13) у зв`язку з пораненням чи іншим ушкодженням здоров`я, одержаними від вибухонебезпечних предметів, - надається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;
14) у разі настання інвалідності у зв`язку з позбавленням особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України надається документ, виданий Комісією з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.
23. На підставі документів, зазначених у пункті 22 цього Порядку, експертною командою фіксується причина інвалідності:
1) загальне захворювання;
2) інвалідність з дитинства;
3) нещасний випадок на виробництві (трудове каліцтво чи інше ушкодження здоров`я);
4) професійне захворювання;
5) поранення, травми, контузії, каліцтва, захворювання або інші ушкодження здоров`я:
одержані під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язані з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, що визнані такими згідно із законодавством, в районі воєнних дій на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю у бойових діях у мирний час;
одержані під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди;
одержані в районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період;
поранення чи інші ушкодження здоров`я одержані під час антитерористичної операції або заходів проти військової агресії Російської Федерації проти України;
одержані під час виконання робіт, пов`язаних з розмінуванням боєприпасів, незалежно від часу їх виконання;
одержані у неповнолітньому віці внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн та в повоєнний період;
пов`язані з участю у бойових діях та перебуванням на території інших держав;
пов`язані з виконанням службових обов`язків, ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;
одержані внаслідок політичних репресій;
пов`язані з виконанням обов`язків військової служби або службових обов`язків з охорони громадського порядку, боротьби із злочинністю та ліквідацією наслідків надзвичайних ситуацій;
поранення, каліцтва, контузії чи інші ушкодження здоров`я, отримані під час участі у Революції Гідності;
пов`язані з добровільним забезпеченням проведення антитерористичної операції або заходів проти військової агресії Російської Федерації проти України;
одержані під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції;
одержані під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, поліції, СБУ, інших військових формуваннях;
6) захворювання:
пов`язані з впливом радіоактивного опромінення внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС;
пов`язані з роботами з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;
одержані в період проходження військової служби і служби в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Держспецзв`язку;
7) поранення чи інше ушкодження здоров`я, одержані від вибухонебезпечних предметів;
8) захворювання або інші ушкодження здоров`я, пов`язані з позбавленням особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України.
У разі коли документом, що підтверджує причину інвалідності, є рішення (постанова) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) або лікарсько-експертної комісії про встановлення причинно-наслідкового зв`язку, під час фіксації експертною командою причини інвалідності також зазначається формулювання з такого рішення (постанови) військово-лікарської, медичної (військово-лікарської) або лікарсько-експертної комісії.
У разі коли однією з причин інвалідності є інвалідність з дитинства фіксуються дві причини інвалідності.
31. Під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
32. Якщо наявної інформації недостатньо для прийняття рішення щодо оцінювання, експертна команда має право направити особу на додаткове медичне обстеження. У такому разі головуючий у справі формує електронне направлення в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку ведення Реєстру медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого МОЗ.
40. За результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення (або визначення) відповідно до законодавства:
ступеня обмеження життєдіяльності особи;
потреби у продовженні тимчасової непрацездатності;
інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів, що це підтверджують;
ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках);
наявності медичних показань на право одержання особою з інвалідністю або дитиною з інвалідністю, яка має порушення опорно-рухового апарату, автомобіля і протипоказання до керування ним, що визначаються відповідно до переліку медичних показань і протипоказань, затвердженого МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики;
потреби у постійному сторонньому догляді;
потреби в отриманні соціальної, психолого-педагогічної, професійної, трудової та/або фізкультурно-спортивної реабілітації;
обсягів та видів необхідних допоміжних засобів реабілітації та/або медичних виробів;
потреби в отриманні реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я та у разі визначення такої потреби головуючий формує електронне направлення для надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я відповідно до Порядку організації надання реабілітаційної допомоги у сфері охорони здоров`я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2021 р. № 1268 “Питання організації реабілітації у сфері охорони здоров`я” (Офіційний вісник України, 2021 р., № 97, ст. 6315);
ступеня стійкого обмеження життєдіяльності хворих для направлення їх у стаціонарні відділення центрів соціального обслуговування;
причини смерті особи з інвалідністю або особи, ступінь втрати працездатності якої визначений експертною командою у відсотках на підставі свідоцтва про смерть у разі, коли законодавством передбачається надання пільг членам сім`ї померлого.
За однією причиною, встановленою військово-лікарською, медичною (військово-лікарською), лікарсько-експертною комісією, може встановлюватися інвалідність або ступінь втрати професійної працездатності.
У разі первинного встановлення інвалідності та/або ступеня втрати професійної працездатності датою встановлення інвалідності та/або ступеня втрати професійної працездатності є дата направлення на оцінювання або дата видачі направлення до медико-соціальних експертних комісій, що передані до експертних команд для проведення оцінювання.
Для осіб, які направлені на оцінювання з метою продовження тимчасової непрацездатності, та в разі прийняття рішення експертної команди про встановлення інвалідності датою встановлення інвалідності є дата прийняття рішення експертною командою. Незалежно від прийнятого рішення про встановлення або невстановлення інвалідності експертна команда може приймати рішення про потребу в продовженні тимчасової непрацездатності, при цьому рішення про строк тимчасової непрацездатності приймається лікуючим лікарем.
У разі проведення оцінювання особи, якій раніше було встановлено інвалідність, у рішенні експертної команди датою встановлення інвалідності зазначається дата, до якої було встановлено інвалідність за результатами останньої експертизи, але не більше ніж за три роки, при цьому в разі прийняття рішення про зміну (невстановлення) групи інвалідності датою зміни (невстановлення) групи інвалідності вважається дата прийняття рішення експертною командою.
Датою, до якої встановлено інвалідність, вважається перше число місяця, наступного за місяцем, у якому повинно бути проведено повторне оцінювання.
У випадках проведення оцінювання особи, якій раніше було встановлено ступінь втрати професійної працездатності, в рішенні експертної команди датою встановлення ступеня втрати професійної працездатності зазначається дата, до якої встановлено попередню ступінь втрати професійної працездатності, при цьому у разі прийняття рішення про зміну раніше встановленого ступеня втрати професійної працездатності датою зміни ступеня втрати професійної працездатності вважається дата прийняття рішення експертною командою.
У випадках проведення оцінювання особи, яка була направлена з метою необхідності встановлення інвалідності по досягненню дитиною з інвалідністю повноліття, та у разі прийняття рішення про встановлення інвалідності із зазначенням причини інвалідності «інвалідність з дитинства» датою встановлення інвалідності вважається дата направлення на проведення оцінювання, але не раніше досягнення особою вісімнадцятирічного віку. Якщо оцінювання у даному випадку пропущено з поважної причини, датою встановлення інвалідності вважається дата досягнення особою вісімнадцятирічного віку, але лише у разі, коли минуло не більш як три роки, за умови, що за цей період її визнано особою з інвалідністю.
Дата наступного повторного оцінювання відліковується з дати направлення на оцінювання з урахуванням строку, на який встановлена інвалідність.
Згідно із п. 1 Критеріїв встановлення інвалідності, затверджених вказаною вище постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 за № 1338, ці критерії застосовуються для встановлення груп інвалідності.
Згідно із п. 8 цих ж Критеріїв (в редакції на час спірних правовідносин) підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;
обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;
необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Згідно із п. 9 цих ж Критеріїв, для осіб, що мають захворювання та стани, визначені в додатку, встановлюється інвалідність на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. 
Надаючи правову оцінку спірному рішенню суд зазначає наступне:
Згідно направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи від 15.08.2025 позивача за основним діагнозом 167.5 – «Хвороба Мойамойа», з метою встановлення ступеню втрати професійної працездатності скеровано до відповідача для проведення відповідного оцінювання. 
26.08.2025 спірним рішенням відповідача за № 183/25/4272/Р, згідно п. 16 «На час огляду експертованого за патологією центральної нервової системи, що обмежує життєдіяльність легкого ступеня, згідно Постанови № 1338 від 15.11.2024 р., та довідки ВЛК№ 2025-0615-2225-2017-3 від 17.06.2025 р. підстав для встановлення групи інвалідності немає. Відсотки по наслідках травми, пов`язаної із захистом Батьківщини встановлювалися у 2022 році(зі слів)».
Згідно із п 17.1.1. спірного рішення: «Рішення щодо встановлення інвалідності»: «ні».
Позивач зазначає, що відповідач при проведенні оцінювання повсякденного функціонування позивача відповідач зобов`язаний був керуватись пунктом 9 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності з урахуванням нижче наведеного.
Додатком до Критеріїв встановлення інвалідності є Перелік анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання. Згідно вказано переліку до групи інвалідності III належать рідкісні (орфанні) захворювання, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації. (пункт 86 Переліку).
Перелік рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації Додаток до Критеріїв встановлення інвалідності не містить, однак перелік таких захворювань визначений чинним нормативними документами.
Згідно із ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (в редакції на час спірних правовідносин), рідкісне (орфанне) захворювання - захворювання, яке загрожує життю людини або яке хронічно прогресує, призводить до скорочення тривалості життя громадянина або до його інвалідності, поширеність якого серед населення не частіше ніж 1:2000.
Згідно із п. 5 розділу V «Рідкісні хвороби систем кровообігу» Переліку рідкісних (орфанних) захворювань, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації та для яких існують визнані методи лікування, затвердженого Наказом Міністерства охорони здоров`я України 27.10.2014 за № 778, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.11.2014 за № 1439/26216, зазначено - «Хвороба Мойамойа»
Позивача скеровано на оцінку повсякденного функціонування особи у зв`язку із наявністю у нього рідкісного (орфанного захворювання) - 167.5 - Хвороба Мойамойа (основний діагноз) та наявністю інших супутніх діагнозів. 
Відтак, відповідач оцінюючи повсякденне функціонування стану здоров`я позивача зобов`язаний керуватись пунктом 9 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності, зокрема щодо встановлення наявності або відсутності у особи захворювань чи станів, перелік яких визначено в додатку до Критеріїв встановлення інвалідності. 
Натомість, відповідач, відмовляючи у встановленні інвалідності, керувався пунктом 8 розділу «Критерії визнання особи особою з інвалідністю» Критеріїв встановлення інвалідності.
Зазначене є порушенням дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення згідно приписів законодавства та нормативних документів.
Відповідач вказане порушення не спростовував жодними належними та допустимими доказами.
Судом не враховуються заперечення відповідача, оскільки такі по суті жодним чином не спростовують вказане позивачем порушення процедури оцінювання.
Відповідач не спростував протиправність не застосування п. 9 вказаних вище Критеріїв, щодо позивача, який має захворювання та стани, визначені у відповідному додатку.
Таким чином, відповідач протиправно не встановив інвалідність позивачу на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
Відповідно позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування спірного рішення підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог зобов`язати відповідача повторно провести позивачу оцінювання повсякденного функціонування особи згідно направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025, суд зазначає наступне.
Згідно із вищевказаного п. 9 згаданих Критеріїв, для осіб, що мають захворювання та стани, визначені в додатку, встановлюється інвалідність на підставі медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
Тобто для, встановлення особі інвалідності, згідно вказаної норми, необхідно дві умови: 
- захворювання та стани, маю бути визначені в додатку;
- наявність медичних записів, що підтверджують відповідне захворювання та стан.
Як встановлено судом і відповідачем не спростовано, Додатком до Критеріїв встановлення інвалідності є Перелік анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання. Згідно вказано переліку до групи інвалідності III належать рідкісні (орфанні) захворювання, що призводять до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації. 167.5 - Хвороба Мойамойа (основний діагноз) (пункт 86 Переліку).
Також в матеріалах справи, наявна довідка ВЛК№ 2025-0615-2225-2017-3 від 17.06.2025 (яка згадується у спірному рішенні відповідача), в якій підтверджують відповідне захворювання позивача.
Тобто наявні дві істотні умови для встановлення позивачу інвалідності.
Суд як орган правосуддя не може під час розгляду спору щодо реалізації саме дискреційних повноважень адміністративного органу заміщати собою цей орган та зобов`язувати такий орган здійснювати обов`язки, не визначені приписами чинного законодавства.
В даному випадку, на переконання суду, вищевказані умови п. 9 згаданих Критеріїв щодо встановлення інвалідності, за наявності двох наведених вище істотних умов, не надають жодних дискреційних повноважень відповідачу.
Також, судом враховується і особливість захворювання позивача, що призводить до скорочення тривалості життя хворих або їх інвалідизації.
Крім цього, у судовій практиці сформульована стала правова позиція, яка полягає у тому, що ефективним вважається такий спосіб захисту, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) відшкодування шкоди, заподіяної порушенням права; обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації - не відповідає завданню адміністративного судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 705/552/15-а, постанови Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 826/14016/16, від 11 лютого 2019 року у справі № 2а-204/12, від 15 липня 2019 року у справі № 420/5625/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18, від 1 червня 2022 року у справі № 620/5996/21, від 25 жовтня 2022 року у справі № 200/13288/21).
Також відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року №160/6762/21, ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
До того ж, у пункті 80 рішення у справі «Perez v. France» (заява № 47287/99) ЄСПЛ зазначив, що гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на справедливий судовий розгляд включає право сторін, що беруть участь у справі, представляти будь-які зауваження, які вони вважають доречними до їхньої справи. Оскільки метою Конвенції є забезпечення не теоретичних чи ілюзорних прав, а прав фактичних і ефективних (рішення у справі «Artico v. Italy», заява № 6694/74, пункт 33).
Згідно із ч. 2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, враховуючи, що захворювання позивача призводить до скорочення тривалості його життя або його інвалідизації, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача встановити інвалідність позивачу згідно із направленням на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025.
Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З цих же по суті підстав, судом враховуються аргументи позивач та не враховуються заперечення відповідача.
Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

В И Р ІШ И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» (79029, м. Львів, вул. Кульпарківська, 35, ЄДРПОУ 20761112) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -, - задоволити повністю.
Визнати протиправним та скасування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» (дата прийняття рішення: 26.08.2025; номер рішення: 183/25/4272/Р) прийнятого за результатами розгляду направлення на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025 ОСОБА_1 на оцінювання повсякденного функціонування особи.
Зобов`язати Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» згідно із п. 9 Критеріїв встановлення інвалідності, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 за № 1338 встановити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) інвалідність, згідно із направленням на оцінювання повсякденного функціонування особи номер 5dab3349-32fd-489e-aa02-3706cff20dff від 15.08.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний кардіологічний центр» (79029, м. Львів, вул. Кульпарківська, 35, ЄДРПОУ 20761112) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2662,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення цього Кодексу.

Суддя	Гавдик Зіновій Володимирович