Справа № 751/8270/25 
Провадження № 2/737/34/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 квітня 2026 року с-ще Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Рубанеко Н. Ю., секретаря Решітько А. Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 751/8270/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
учасники справи не з`явилися
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Споживчий центр» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , посилаючись на те, що ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 11.03.2025 уклали Кредитний договір (оферти) № 05.03.2025-100001745. 
Відповідно до умов Договору позичальнику надано кредит у розмірі 25000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.03.2025, строком на 140 днів, дата повернення кредиту-28.07.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 15% від суми кредиту та дорівнює 3750 грн 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 250 грн 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. 
Пунктом 3.2 Договору встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Відповідно до п. 4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62XX-XXXX-9726. 
Згідно з п. 4.3 Договору днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу – день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. 
У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та/або несплати нарахованих Процентів та/або Комісії (якщо комісія встановлена договором) до Позичальника може бути застосована неустойка згідно з п.7.6 кредитного договору. Також Позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на вимогу Кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі, встановленому у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. 
Відповідно до Договору від 11.03.2025 та квитанції про перерахунок коштів Кредитодавцем надано Позичальнику кредит у розмірі 25000 грн строком на 140 днів, ОСОБА_1 11.03.2025 отримала кредитні кошти у розмірі 25000 грн. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконало в повному обсязі. 
В свою чергу ОСОБА_1 свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позовної заяви утворилась заборгованість у розмірі 70865,04 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 25 000,00 грн, процентів у розмірі 31500,00 грн, комісії у розмірі 1 865,04 грн та неустойки у розмірі 12500,00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». 
ОСОБА_1 11.03.2025 електронним підписом одноразовим ідентифікатором підписано Пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), Заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на рахунок кошти у розмірі 25000 грн, а отже, акцептовано умови Договору. Позичальник ОСОБА_1 під час укладення кредитного договору № 11.03.2025-100001745 пройшла ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку. Під час ідентифікації Позичальника – ОСОБА_1 з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, було забезпечено однозначне встановлення фізичної особи. 
Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, включає судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6000 грн.
Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за Кредитним договором № 11.03.2025-100001745 від 11.03.2025 у розмірі 70865 грн 04 коп., суму сплаченого Позивачем судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп.
Позовна заява надійшла до Новозаводського районного суду міста Чернігова 25.09.2025. Ухвалою судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.10.2025 справу передано до Куликівського районного суду Чернігівської області у зв`язку з помилковим визначенням позивачем територіальної підсудності. Ухвалою судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 11.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, при пред`явленні позову заявлене клопотання про розгляд прави без участі представника ТОВ «Споживчий центр», проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 
Відповідачка ОСОБА_1 у судові засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку заявляла клопотання про перенесення розгляду справи з метою позасудового врегулювання спору. До суду направила пояснення, з яких вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, їй незрозумілі нарахування відсотків і окремих зобов`язань, заявлених у позові, просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що сплата одноразової комісії не ставиться умовами кредитного договору від 05.03.2025 як обов`язкова попередня умова для отримання кредитних коштів, тому стягнення комісії вважає незаконним. Також вважає, що нараховані відсотки в розмірі 31500 грн підлягають скасуванню з огляду на форс-мажорну обставину, якою є військовий стан. З приводу нарахування та стягнення неустойки, посилається на зміни в ЦК України, які були внесені Законом України №2120 з приводу заборони нарахування в період воєнного стану штрафних санкцій, пені та інших платежів. Вважає, що терміном кредитного договору №05.03.2025-100001745 є лише фактичні дні користування кредитом, а саме: з 11.03.2025 по 24.03.2025 включно, а фактичний розмір її заборгованості перед позивачем складає 19615,04 грн (25000 (тіло кредиту) – 5384,96 (платіж, який вона сплатила з урахуванням комісії)).
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.
11.03.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір (кредитної лінії) № 05.03.2025-100001745 шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), яка розміщена на сайті кредитора та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду) Е167, отриманого позичальником в sms-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті (а.с. 18-24).
Відповідно до п. 1.1 Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) дана пропозиція є пропозицією ТОВ «Споживчий центр» (в подальшому - Кредитодавець) укласти електронний кредитний договір (оферту) у порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і не є ні договором приєднання/його частиною у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України, ні публічним договором у розумінні ст. 633 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 3.1 Пропозиції (оферти) про укладення кредитного договору (оферти) кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію, якщо комісія встановлена договором. 
Пунктом 3.2 Пропозиції (оферти) передбачено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
За п. 4.1 Пропозиції (оферти) Кредитодавець надає Позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-62ХХ -ХХХХ-9726. 
Відповідно до п. 6.1 Пропозиції (оферти) позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата процентів, комісії - у терміни та строки, вказані у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойки, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.
11.03.2025 за допомогою одноразового ідентифікатора Е167 ОСОБА_1 підписала пропозицію про укладення кредитного договору (кредитної лінії )(оферту), заявку до кредитного договору № 05.03.2025 -100001745, відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 05.03.2025 -100001745, паспорт споживчого кредиту, інформаційне повідомлення позичальника, та, зокрема, підтвердила, що вона ознайомилась з вимогами Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» за посиланням https://sgroshi.com.ua/ua/rozkritta-informacii згідно зі ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов кредитного договору № 05.03.2025 -100001745 від 11.03.2025 ОСОБА_1 надано кредит на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту – 11.03.2025; сума кредиту: 25000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит – 140 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту – 28.07.2025; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом; комісія, пов`язана з наданням кредиту- 15% від суми кредиту, що дорівнює 3750,00 грн; неустойка в розмірі 250 грн нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання; розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних.
ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» надало ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» підтвердження про перерахування на платіжну карту клієнта 11.03.2025 грошові кошти в розмірі 25000 грн, номер картки НОМЕР_1 , номер транзакції у системі iPay.ua 677430519, призначення платежу- видача за договором кредиту № 05.03.2025-100001745 (а.с. 12).
З наданої позивачем довідки - розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №05.03.2025-100001745 від 11.03.2025 вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 становить 70865,04 грн, з яких: 25000,00 грн - основний борг, 31500,00 грн- проценти, 1865,00 грн- комісія, 12500,00 грн - неустойка (а.с. 13).
Позивачем у вказаному вище розрахунку вже враховано платіж, здійснений 24.03.2025 ОСОБА_1 в розмірі 5384,96 грн. З вказаної суми 3500 грн пішло на погашення відсотків, а 1884,96 грн на погашення платежу із комісії, що повністю відповідає узгодженому сторонами Графіку платежів.
Оскільки відповідач не згоден з розміром заборгованості за відсотками, нарахованими позивачем, суд вважає за необхідне зауважити, що 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Пунктом 17 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. По датам, згідно з Законом Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів – 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом – 1% (з 21.08.2024). 
Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки за кредитним договором № 11.03.2025-100001745 станом на 11.03.2025 не перевищував 1 %.
За розрахунком суду за 140 днів користування кредитними коштами, сума яких становила 25000 грн, відповідачка мала сплатити 25000х1%х140= 35100 грн, тому заявлена до стягнення в цій частині сума 31500 грн з врахуванням першого платежу, здійсненого ОСОБА_1 , відповідає умовам кредитного договору. 
Твердження відповідачки про ніби то автоматичну пролонгацію позивачем договору без згоди позичальника і дію даного договору лише до 25.03.2025 не базується на умовах договору, оскільки відповідно до узгоджених сторонами умов його термін становить 140 днів, дата повернення кредиту вказана – 28.07.2025. Сума платежів по кредиту розбита на десять платежів із врахуванням строку кредиту до 28.07.2025.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Факт укладення кредитного договору та отримання за договором кредитних коштів (кредиту) у визначеному договором розмірі підтверджені належними та допустимими доказами та визнаний відповідачем. 
Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України).
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 ЦК України).
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Відповідно до положень ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3).Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). 
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому цією статтею; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частиною 1 ст. 3 цього ж Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20.
Таким чином, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідачки до фінансової установи та отримання нею коштів у позику, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Позика», «Кредит». 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За приписами ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом п. 3.2 пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) укладений між сторонами кредитний договір є споживчим. 
Протягом строку дії кредитного договору за відповідач здійснила перший платіж відповідно до Графіку платежів в розмірі 5384,96 грн, що підтверджується позивачем та відповідачем та який вже враховано ТОВ «Споживчий центр» при нарахуванні заборгованості за договором.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо та зазначаються в договорі про споживчий кредит.
Включення одноразової комісії за надання (видачу) кредиту в договір вважається допустимим, якщо це чітко передбачено договором і позичальник був проінформований про це до підписання. Одноразова комісія не повинна бути прихованою. Вона має бути включена до реальної річної процентної ставки.
В Заявці кредитного договору №05.03.20250100001745 та акцепті передбачено комісію, пов`язану з надання кредиту – 15% від суми кредиту, що складає 3750 грн, яка обліковується та нараховується в день видачі кредиту, про що зазначено в Графіку платежів. З даним положенням кредитного договору відповідачка погодилась, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е167; сума комісії включена до ОРРПС, що спростовує твердження відповідачки про незаконність та невідповідність комісії умовам договору.
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу (тіла кредиту), процентів за користування кредитом та комісії підлягають задоволенню як такі, що відповідають умовам договору та не суперечать чинному законодавству. 
Не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 неустойки в розмірі 12500, 00 грн, виходячи з такого:
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 до теперішнього часу.
Оскільки основним регулятором цивільних правовідносин є Цивільний Кодекс України, суд не вбачає підстав не застосувати пряму норму кодифікованого нормативного акту, яка захищає громадян що потерпають від військових дій на їх наслідків та слугує принципу правової визначеності. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» задовольняються частково (82,36 %), розмір відшкодування судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог буде становити 1995,09 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833) заборгованість за Кредитним договором №05.03.2025-100001745 від 11.03.2025 у розмірі 58365 (п`ятдесят вісім тисяч триста шістдесят п`ять) гривень 04 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судовий збір у розмірі 1995,09 грн 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складено 28.04.2026.

Суддя Н. Ю. Рубаненко