3/134/232/2026 Справа №: 134/1124/26	

П О С Т А Н О В А

30 червня 2026 року 	селище Крижопіль 	

Вінницької області

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанський В.Г. розглянувши матеріали, які надійшли від військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, інструктора 2 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 
за ч. 2 ст.172-15 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
До Крижопільського районного суду Вінницької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-15 КУпАП.
Згідно протоколу серії А1890 № 132/26 28.05.2026 приблизно о 20:25 год. старший сержант ОСОБА_1 будучи інструктором навчальної роти, проявив неналежний контроль за підлеглим військовослужбовцем, не забезпечив належного виконання вимог внутрішнього порядку та контролю за його перебуванням у підрозділі, внаслідок чого було допущено самовільне залишення військової частини 5 навчального взводу 2 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата військовослужбовця за призовом по мобілізації ОСОБА_2 . Своїми діями (бездіяльністю) порушив вимоги статті 5, абзаців 1,2,3,4,5 статті 11, статті 16, абзаців 3,5 статті 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перебуваючи в місці тимчасового розміщення 2 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , неналежно виконував організацію вимог організації службових обов`язків, а також розпорядку дня. Своїми діями старший сержант ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що неналежного виконання службових обов`язків він не допускав, є інструктором 2 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 . Навчання проводиться з курсантами з 08 години до 17 години, він відповідає за курсантів у вищевказаний час, а ОСОБА_2 вчинив самовільне залишення частини поза навчанням приблизно о 20:25 год. 28.05.2026 року. Військовим заборонено покидати територію, ОСОБА_2 пішов з ним в магазин поповнити кредитну картку і звідти втік. Самовільне залишення частини ним було сплановане, його чекала машина, подивилися по камерах. Просить про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Диспозиція ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, є бланкетною як різновид відсильної диспозиції, яка для розкриття змісту її відсилає до інструкцій, правил і технічних норм.
Об`єктивною стороною вказаного правопорушення є невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них. Недбале ставлення військової службової особи до своїх службових обов`язків характеризує, перш за все, об`єктивну сторону вчиненого і виявляється в тому, що за наявності в особи реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, не виконує службові обов`язки, або хоча і діє, але виконує ці обов`язки неналежним чином, не відповідно до закону або відповідно до нього, проте неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя з установленим порядком і тією обстановкою, що склалася, тощо.
Верховний Суд у постанові від 21 травня 2021 року у справі №185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину.
До протоколу А1890 № 132/26 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, від 30 травня 2026 року долучено:
-витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 1741 від 11 квітня 2026 року про надання права командирам підрозділів повноважень складати протоколи про адміністративні правопорушення.
-витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 151 від 23 травня 2026 року, згідно з яким підполковника ОСОБА_3 допущено до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою командира НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .
-акт фіксації правопорушення від 29.05.2026 року 
-копія військового квитка ОСОБА_1 
-доповідь про самовільне залишення (без зброї) місця тимчасового розміщення 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 курсантом 2 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 військовослужбовцем за призовом по мобілізації солдатом ОСОБА_2 , згідно якої 28.05.2026 року близько 20:25 під час супроводу курсантів до магазину інструктор 2 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону старший сержант ОСОБА_1 доповів про факт самовільного залишення частини курсантом 5 навчального взводу 2 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 , який при виході із магазину поблизу місця тимчасового розташування 2 навчальної роти різко побіг до білої автівки Infiniti FX 35, сів у неї і автівка на великій швидкості вирушила в напрямку с. Китайгород. Спроба наздогнати автівки була марною, на цей час місце перебування військовослужбовця не встановлено.
-витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 320 від 31 жовтня 2025 року, згідно з яким старшого сержанта ОСОБА_1 призначено на посаду інструктора 2 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 .
-витяг із наказу командира в/ч НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 26080 від 28 травня 2026 року про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця тимчасового розміщення НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_2 28.05.2026.
Під час розгляду справи судом встановлено, що в протоколі вказано, що ОСОБА_1 проявив неналежний контроль за підлеглим військовослужбовцем, не забезпечив належного виконання вимог внутрішнього порядку та контролю за його перебуванням у підрозділі, внаслідок чого було допущено самовільне залишення військової частини 5 навчального взводу 2 навчальної роти НОМЕР_2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 солдата військовослужбовця за призовом по мобілізації ОСОБА_2 , однак не вказано, яких саме дій ОСОБА_1 не вчинив, але повинен був і мав реальну можливість вчинити. 
Додана до протоколу про адміністративне правопорушення доповідь про самовільне залишення військової частини не підтверджує, що причиною таких дій стало саме недбале ставлення ОСОБА_1 як військової службової особи до військової служби. У матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не вчинив належним чином дій, які зобов`язаний був учинити як військова службова особа, зокрема, що він не забезпечив належного дотримання військової дисципліни, і що саме це стало причиною самовільного залишення військовослужбовцем військової частини. У фабулі вказаного протоколу не конкретизовано в чому саме полягає недбалість ОСОБА_1 , причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю останнього, яка полягала у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду та наслідками у виді самовільному залишенні військовослужбовцем ОСОБА_2 . Крім того, як встановлено в судовому засіданні, жоден нормативний акт не містить алгоритму дій (розпоряджень), які мав здійснити ОСОБА_1 у даному випадку, щоб запобігти наслідкам, що настали. Сам факт втечі військовослужбовця ОСОБА_2 з військової частини, не свідчить про неналежне виконання обов`язків ОСОБА_1 . Крім того, у матеріалах справи відсутня посадова інструкція інструктора 2 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , що унеможливлює встановлення факту невиконання посадових обов`язків.
Переконливих доказів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не надано.
Будь-яких доказів недбалості ОСОБА_1 на переконання суду до протоколу не долучено, зокрема, які саме конкретні дії він мав вчинити, але не вчинив, щоб запобігти самовільному залишенню військовослужбовцями військової служби. 
Таким чином, встановлено, що достатніх доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, не надано.
Статтею 62 Конституції України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.
Пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративного правопорушення, наявними в матеріалах справи доказами не доведена, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 7, 9, 10, 172-15 ч. 2, 245, 247 п. 1, 280, 283-285, 287-294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:
Закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , за ч.2 ст.172-15 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Суддя