Справа № 931/428/26
Провадження № 2/931/392/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

01 липня 2026 року селище Локачі
Локачинський районний суд Волинської області
у складі: головуючого - судді Масляної С.В.,
за участю: секретаря - Проскуненкової А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Локачі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
01 червня 2026 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25 листопада 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 73837573 у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». Згідно з умовами кредитного договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. 27 березня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 27/03/25, згідно умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні права вимоги до боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 . Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Таким чином, ОСОБА_1 перед позивачем має непогашену заборгованість за кредитним договором № 73837573 в розмірі 20079 грн, з яких: 8400 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4167 грн - сума заборгованості за відсотками, 5712 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом, 1800 грн - комісія за надання кредиту.
Враховуючи вищенаведене, просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» суму заборгованості за кредитним договором №73837573 від 25 листопада 2024 року в сумі 20079 гривень та понесені судові витрати.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 04 червня 2026 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 66 на звороті). Одночасно, у позовній заяві просить розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення (а.с. 6).
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с. 68 на звороті). Про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від неї не надійшло.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд постановив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 25 листопада 2024 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів у кредит № 73837573, відповідно до умов якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 12000 гривень на строк 30 днів та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,225% в день (а.с.9-16).
Договір укладено в електронній формі та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 13885, що був надісланий на вказану позичальником в договорі електронну адресу (а.с. 15 зворот).
Крім того, 23.12.2024 року між сторонами укладено додаткову угоду №13823148 до договору про надання коштів у кредит № 73837573від 25.11.2024 року, згідно з якою було продовжено строк кредитування на 9 днів, в загальному строк кредитування – 39 днів, дата повернення кредиту – 02.01.2025 року, збільшилася процентна ставка – 1% в день (а.с.19-20). 
Крім того, 02.01.2025 року між сторонами укладено додаткову угоду №13896572до договору про надання коштів у кредит № 73837573 від 25.11.2024 року, згідно з якою було продовжено строк кредитування на 30 днів, в загальному строк кредитування – 69 днів, дата повернення кредиту – 01.02.2025 року, процентна ставка – 1% в день (а.с.21-22). 
Згідно з довідкою №КД-000059289/ТНПП від 13жовтня 2025 року, ТОВ «ФК "Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між ТОВ «ФК "Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення платіжної операції 25.11.2024 року на суму 12000 гривень на картку НОМЕР_1 , отримувач ОСОБА_2 (а.с. 23).
З розрахунку заборгованості за договором за період з 25.11.2024 по 27.05.2025 року, сформованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що надав позивач, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання коштів у кредит № 73837573 від 25.11.2024 року становить 20079 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 8400 гривень, заборгованість за відсотками - 4167 гривень, заборгованість за комісією – 1800 грн, 5712 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом. З розрахунку також вбачається, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості було сплачено 3843 грн (а.с. 24-25).
27 березня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає за плату право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 29-33).
В подальшому 27 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено додаткову угоду №4, відповідно до якої, зокрема, встановлено загальну суму прав вимоги за згідно реєстру боржників №6 від 27 травня 2025 року (а.с. 34).
Згідно акту прийому-передачі реєстру боржників №6 від 27травня 2025 року за договором факторингу № 27/03/25 від 27 березня 2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло реєстр боржників №6 (а.с. 35).
Із витягу з реєстру боржників № 6 від 27 травня 2025 року, залишок заборгованості у ОСОБА_1 на момент відступлення права вимоги за кредитним договором № 73837573 становив 20079 грн, з яких 8400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4167 грн сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією – 1800 грн, 5712 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом (а.с. 38).
З метою стягнення коштів за кредитним договором № 73837573 від 25 листопада 2024 року у примусовому порядку позивач звернувся до суду з цим позовом до відповідача.
Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд виходить з таких норм права.
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризики настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Доказами, наданими позивачем, підтверджується, що до позивача перейшли права вимоги за спірним кредитним договором і він вправі пред`являти відповідні вимоги про стягнення коштів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Дослідженими судом доказами підтверджено, що відповідач на підставі укладеного кредитного договору отримала кредит в розмірі 12000 гривень, сторонами узгоджено комісію за надання кредиту, строк користування кредитом та плату за користування кредитом в розмірі 0,225 % в день, згодом додатковими угодами було продовжено строк кредитування та змінено процентну ставку на 1% в день, однак, в обумовлений договором строк ОСОБА_1 кредит не повернула, нараховані відсотки не сплатила, право вимоги за цим договором перейшло до позивача.
Відповідно до представленого позивачем розрахунку сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором становить 20079 грн, з яких 8400 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 4167 грн сума заборгованості за відсотками, заборгованість за комісією – 1800 грн, 5712 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування кредитом.
Суд ураховує, що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, наявності заборгованості не спростувала. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повного погашення кредиту відповідачем.
Враховуючи те, що відповідач отримала кредитні кошти, належних та допустимих доказів на підтвердження повернення отриманих в кредит коштів повністю ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора не надала, а також те, що нею погашено 3600 грн тіла кредиту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 8400 грн тіла кредиту. 
Щодо стягнення комісії за надання кредиту, то враховуючи п.2.2.4 спірного договору та положення ЗУ «Про споживче кредитування», що передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію, зокрема, за надання кредиту, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову про стягнення заборгованості за комісією в сумі 1800 грн.
Що стосується стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за користування кредитом в сумі 4167 грн та відсотками за понадстрокове користування кредитними коштами у сумі 5712 грн , суд зазначає наступне.
За умовами договору про надання коштів у кредит № 73837573 від 25.11.2024 року та графіку платежів кредит в сумі 12000 грн був наданий строком на 30 днів, додатковими угодами від 23.12.2024 №13823148 та від 02.01.2025 №13896572 до даного договору сторони погодили продовження строку користування кредитом до 01.02.2025. Отже, дата повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом 01.02.2025.
Разом з цим, за змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаного вище висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19).
Тобто, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється виключно в межах погодженого сторонами строку кредитування.
Крім того, вирішуючи вимогу про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитним коштами, суд звертає увагу на правові позиції, викладені у постанові від 05 квітня 2023 року по справі № 910/4518/16.
Велика Палата Верховного Суду акцентувала увагу на сталості підходу до вирішення питання щодо нарахування процентів за «користування кредитом», сформульованого у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та підтвердженого у постанові від 04.02.2020 р. у справі № 912/1120/16 та уточнила власний правовий висновок щодо можливості нарахування процентів поза межами строку кредитування, визначивши, що в разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.
Враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування 30 днів, а також пролонгацію строку дії кредитного договору шляхом укладення додаткових угод від 23.12.2024 року, 02.01.2025 року, в яких сторони погодили продовження строку користування кредитом до 01.02.2025, як це передбачено розділом 7 договору, позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами в сумі 4167 грн підлягають задоволенню в межах строку дії кредитного договору (з урахуванням пролонгації), водночас, відсотки за понадстрокове користування кредитом в сумі 5712 грн стягненню не підлягають.
Таким чином, за період з 25.11.2024 по 01.02.2025 року за процентною ставкою 0,225% за день протягом 30 днів (30 днів х 27 грн), 1% за день від суми кредиту 12000 грн протягом 9 днів (9 днів х 120 грн), 1% за день від суми кредиту 8400 грн протягом 30 днів (30 днів х 84 грн) сума процентів складає 4410 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 в рахунок погашення відсотків сплачено 243 грн.
Отже, з ОСОБА_1 слід стягнути відсотки за користування кредитом в сумі 4167 грн (4410 грн (нараховано відсотків) - 243 грн (сплачено відсотків)= 4167 грн.
Таким чином, стягненню з відповідача в користь позивача підлягає сума 14367 грн, з яких: 8400 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4167 грн - заборгованість за відсотками, 1800 грн - заборгованість за комісією.
Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.
Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, згідно пункту 3 частини другої цієї статті у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Загальна ціна позову становила 20079 гривень. Суд задовольнив позовні вимоги на суму 14367 гривень.
Враховуючи результат вирішення спору, оскільки позов задоволено частково (72%), керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 1917 грн.
На підставі ст. ст. 207, 509, 526, 530, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, адреса місцезнаходження: 07400, м.Бровари, вул. Лісова, буд. 2, Броварського району Київської області, реквізити IBAN № НОМЕР_2 у АТ "ТАСкомбанк") суму заборгованості за договором про надання коштів у кредит № 73837573 від 25.11.2024 року в розмірі 14367 (чотирнадцять тисяч триста шістдесят сім) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" судовий збір в розмірі 1917 (одна тисяча дев`ятсот сімнадцять) гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення рішення може бути оскаржене відповідачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 01.07.2026 року.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів", адреса місцезнаходження: 07400, м.Бровари, вул. Лісова, буд. 2, Броварського району Київської області, код ЄДРПОУ - 35625014.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_3 .

Суддя Локачинського районного суду С.В. Масляна