Справа 556/478/26  
Номер провадження 2/556/746/2026  

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И    

30.04.2026 .
Володимирецький районний суд Рівненської області в складі 
головуючого судді Котик Л.О., 
при секретарі Соловей Г.С., 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Володимирець в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла їх мати - ОСОБА_4 , 
Після смерті останньої відкрилась спадщина, що складається з майна, прав і обов`язків. 
За життя ОСОБА_4 на праві приватної власності належали: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельні ділянки загальною площею 4,73 га та 5,17 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯГ №379231 від 26.06.2006 року та свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВСХ №283053.
Житловий будинок збудований у 1950 році на відведеній для цього земельній ділянці у відповідності до дозволу органів місцевого самоврядування і набув статусу майна з часу завершення будівництва, оскільки цивільне законодавство, що діяло в той за час, не передбачало обов`язкової реєстрації речових прав на житловий будинок. 
На час смерті ОСОБА_4 , була зареєстрована разом із сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_5 , та онукою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , однак фактично проживала разом із донькою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . 
На випадок смерті та за життя ОСОБА_4 , склала заповіт, який посвідчений старостою Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради Васильчуком С.М., 01.07.2021 року, згідно якого: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 заповіла своєму сину ОСОБА_2 . 
Також на випадок смерті та за життя ОСОБА_4 , склала ще один заповіт, який посвідчений старостою Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради Васильчуком С.М., 19.03.2025 року, згідно якого: Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 379626 (свідоцтво про право на спадщину ВСК 283053, р/н НОМЕР_1 ); Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 379231 від 26.06.2006 року, заповіла ОСОБА_1 . 
Позивачі зазначають, що фактично вступили у володіння спадковим майном. 
Жодних претензій до них стосовно успадкованого майна ніхто не ставить. 
Брат позивачів, який визначений відповідачем у даній справі ОСОБА_3 , відмовлається від своїх спадкових прав на користь позивачів, оскільки не бажає приймати спадщину. 
Оформити спадкові права на житловий будинок та земельні ділянки через нотаріальну контору не можуть, оскільки на підтвердження права власності спадкодавиці ОСОБА_4 , на житловий будинок та земельні ділянки не надано підтверджуючих документів.
Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 змушені з даним питанням звернутись до суду.
Вказаний позов надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 25 лютого 2026 року.
Ухвалою Володимимрецького районного суду Рівненської області 26 березня 2026 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. 
В підготовче судове засідання позивачі не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю.
Належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.
Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , яке видане Полицькою сільською радою Володимирецького району Рівненської області від 02.09.2025. 
За життя ОСОБА_4 на праві приватної власності належали: садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 15.05.2017 року, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.08.2017 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.08.2023; земельні ділянки, загальною площею 4,73 га та 5,17 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №379231 від 26.06.2006 року та свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВСХ №283053.
На час смерті ОСОБА_4 , була зареєстрована разом із сином ОСОБА_2 , невісткою ОСОБА_5 , та онукою ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками №11, №12 від 06.02.2026 року, видані старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області. 
Згідно довідки №17 від 11.11.2025, виданої старостою села Ромейки Полицької сільської ради Вараського району Рівненської області, а також акту опитування свідків, на час смерті ОСОБА_4 , фактично проживала разом із дочкою ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . 
На випадок смерті та за життя ОСОБА_4 , склала заповіт, посвідчений старостою Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради Васильчуком С.М., 01.07.2021 року, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також присадибну земельну ділянку по АДРЕСА_1 заповіла своєму сину ОСОБА_2 . 
Також на випадок смерті та за життя ОСОБА_4 , склала заповіт, який посвідчений старостою Ромейківського старостинського округу Полицької сільської ради Васильчуком С.М., 19.03.2025, згідно якого: Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 379626 (свідоцтво про право на спадщину, серії ВСК 283053, р/н 752); Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ № 379231 від 26.06.2006 року, заповіла ОСОБА_1 . 
Факт родинних відносин між ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та спадкодавицею ОСОБА_4 , підтверджується такими документами: згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_3 його матір`ю записана ОСОБА_4 ; згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 її матір`ю записана ОСОБА_4 ; згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серії НОМЕР_5 її дівоче прізвище зазначено - « ОСОБА_7 ». 
Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №84286458, після смерті ОСОБА_4 , відсутня спадкова справа згідно даних зі Спадкового реєстру.
Як вбачається з роз"яснення державного нотаріуса Володимирецької державної нотаріальної контори №44/01-16 від 24 лютого 2026 року, відповідно до п.4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5 (надалі – Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5, свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. ОСОБА_1 було надано копію Державного акту на право власності на на земельні ділянки з кадастром номером: земельні ділянки серії ЯГ№379231 5620888600:02:037:0105, 5620888600:02:001:0158, 5620888600:02:030:0174, 5620888600:02:030:0358 та копію Свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 2006 року р.№752, на земельні ділянки з кадастровим номером: 5620888600:02:030:0250, 5620888600:02:026:0163, 5620888600:02:03:00165, 5620888600:02:025:0053. На підставі вищевикладеного, пропонує для реалізації своїх спадкових прав, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на вказані земельні ділянки, які належали померлій ОСОБА_4 , оскільки оригінал державного акту про право власності на земельні ділянки серії ЯГ№379231 та Свідоцтво про право на спадщину за законом від 30 червня 2006 року р.№752 ними втрачено.
Згідно роз"яснення державного нотаріуса Володимирецької державної нотаріальної контори №93/01-16 від 24 лютого 2026 року, відповідно до п.4.12 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5 (надалі - Порядок), свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012р. №295/5, свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Відповідно до п.4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, дане питання вирішується в судовому порядку.
Оскільки ОСОБА_2 не надав нотаріусу жодних правостановлючих документів на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку за кадастровим номером: 5620888600:01:002:0214, площею 0,25 га., рекомедовано для реалізації с спадкових прав, звернутись до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку за кадастровим номером: 5620888600:01:002:0214, площею 0,25 га., які належали померлій ОСОБА_4 , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане майно.
Частиною 3 ст.1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім"єю, тощо.
Згідно п.3.3 Методичних рекомендацій щодо вчинення нотаріальних дій, пов`язаних із вжиттям заходів щодо охорони спадкового майна, видачею свідоцтв про право на спадщину та свідоцтв про право власності на частку в спільному майні подружжя, схвалених рішенням Науково-експертної ради з питань нотаріату при Міністерстві юстиції України 29.01.2009 року, під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтвержує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів, тощо. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути, зокрема : довідка житлово - експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідної місцевої державної адміністрації чи органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який підтверджує, що спадкоємець був постійно прописаний (зареєстрований) у спадковому будинку (квартирі).
На час смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_2 фактично вступив у володіння або управління спадковим майном, однак прийняти спадщину на будинок, який на момент смерті матері рахувався за нею та не був зареєстрований у встановленому законом порядку, можливо виключно в судовому порядку.
На час смерті ОСОБА_4 , ОСОБА_1 фактично вступила у володіння або управління спадковим майном, однак прийняти спадщину на земельні ділянки, які на момент смерті матері рахувалися за нею не можна, оскільки втрачені оригінали державних актів, а тому можливо виключно в судовому порядку.
Як зазначено у ст.328 ЦК України, право власності набувається з підстав, що визначені законом.
Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.(ст.392 ЦК України).
Як вбачається зі змісту ст.177,178 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.
У відповідності до ч.4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.
З урахуванням викладеного, судом встановлено, що садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами наділений ознаками нерухомої речі та майна, як це вбачається зі змісту ст.ст.179,181,185,190 ЦК України, і в силу цього є об`єктом цивільних прав.
Відповідно до статті 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.
Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Відповідно до статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки па підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 7 від 14 квітня 2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або землекористувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування або укладання договору оренди, їх державної реєстрації та встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Статті 1216, 1297 Цивільного кодексу України, визначають право та обов`язок спадкоємців, чию спадщину складає нерухоме майно, оформити документи про спадщину, у зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за ними, як спадкоємцями за заповітом, права власності на спадщину після смерті своєї матері. 
Отже, способом захисту прав та інтересів позивача у даному випадку є визнання за ним права власності на спірне нерухоме майно.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 є спадкоємцем майна ОСОБА_4 .
Окрім того відповідач позов визнав. А як зазначено у ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. 
Позивачі не ставлять питання про сплату судового збору.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 12, 177, 178, 346, 328, 1216, 1217, 1223, 1233, 1268, 1297 ЦК України, ст.ст. 4,6,8,10-13, 17-18, 30, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 . 
Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_7 , право власності на земельні ділянки, загальною площею 4,73 га та 5,17 га кадастрові номери: 5620888600:02:037:0105, 5620888600:02:030:0174; 5620888600:02:001:0158, 5620888600:02:030:0358; 5620888600:02:0300250, 5620888600:02:026:0163; 5620888600:02:023:0016, 5620888600:02:025:0053, для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ромейківської (нині Полицької) сільської ради Володимирецького (нині Вараського) району Рівненської області, що належали ОСОБА_4 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯГ №379231 від 26.06.2006 та свідоцтва про право на спадщину за законом, серії ВСХ №283053, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку спадкування за заповітом. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Котик Л.О.

Учасники провадження: 
Позивачі – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , житель АДРЕСА_1 ; 
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання згідно відповіді з ЄДДР – АДРЕСА_3 ;