Справа № 509/620/26
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Пронози І.В.,
розглянувши в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 509/620/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває цивільна справа № 509/620/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.
Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 29.04.2026 року позовну заяву задоволено частково.
01.05.2026 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн.
В обґрунтуванні заяви зазначено, що судом при ухваленні рішення у справі не вирішено питання про судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу адвоката, докази таких витрат подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а намір подати такі докази було заявлено у тексті позовної заяви.
Ухвалою судді від 05.05.2026 року заява представника позивача адвоката Станіславської А.В. прийнята до розгляду, постановлено вирішити питання про судові витрати шляхом ухвалення додаткового рішення протягом десяти днів без повідомлення учасників справи, а також роз`яснено стороні відповідача про їх право заявити обґрунтоване клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, у разі заявлення неспівмірного розміру витрат.
12.05.2026 року представником відповідача адвокатом Євдотьєвим А.О. подано до суду письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу у даній справі до 2500 грн. 
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, судове рішення Овідіопольського районного суду Одеської області у справі № 509/620/26 від 29.04.2026 року дійсно не містить посилання на вирішення питання про судові витрати в частині витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Встановлено, що між ОСОБА_1 та адвокатом Станіславською А.В. 31.01.2026 року укладено Договір № б/н про надання правничої (правової) допомоги. 
Згідно п.4.1 вказаного Договору за правничу (правову) допомогу, передбачену в п.п. 2.1 Договору Замовник сплачує Адвркату гонорар в розмірі визначеним додатком №1 до цього Договору.
При цьому Додатку №1 до Договору № б/н про надання правничої (правової) допомоги від 31.01.2026 року представником позивача не долучено.
Натомість, долучено Акт прийняття-передачі наданих послуг від 02.02.2026 року, згідно пункту 1 якого, Адвокат надав, а Замовник прийняв юридичні послуги щодо підготовки та складання апеляційної скарги на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.03.2026 року у справі №509/620/26, відповідно до Договору № б/н про надання правничої допомоги від 31.01.2026 року.
При цьому встановлено, що 19.03.2026 року у даній справі судове рішення не приймалось. При цьому є незрозумілим, яке відношення мають послуги адвоката з підготовки та складання апеляційної скарги у справі до розгляду справи у суді першої інстанції. Також є незрозумілим як 02.02.2026 року приймались/передавались надані послуги, які мали бути виконані у майбутньому - після 19.03.2026 року.
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на суму 5000,00 грн. Разом з тим, матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у даній справі. 
Також, договором про надання правничої допомоги від 31.01.2026 року визначено, що Замовник сплачує Адвркату гонорар в розмірі визначеним додатком №1 до цього Договору. Проте, додатку №1 до Договору (його копії) суду не надано.
Оцінивши надані докази, за відсутності підтверджень щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (актів наданих послуг, актів виконаних робіт, тощо), суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про стягнення понесених витрат на оплату правничої допомоги слід відмовити.
Керуючись ст.133-137, 141, 246, 270 ЦПК, -

УХВАЛИВ:
У цивільній справі № 509/620/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, - ухвалити додаткове рішення.
У стягненні з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесених витрат на оплату правничої допомоги у розмірі 5000 грн. відмовити повністю.
Копію додаткового рішення невідкладно надіслати всім учасникам процесу для відома, та роз`яснити, що рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: Є. М. Панасенко