ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2026 р. Справа№ 910/12118/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Андрієнка В.В.
суддів: Шапрана В.В. 
Буравльова С.І. 

без повідомлення учасників справи,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея, одяг та дрібниці»
про ухвалення додаткового рішення
за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Прокредит Банк»
на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 (Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.12.2025)
у справі №910/12118/25 (суддя - Мудрий С.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці"
до Акціонерного товариства "Прокредит Банк"
про визнання недійсним одностороннього правочину.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" (Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Прокредит Банк" (Банк), в якому просило суд визнати рішення (односторонній правочин) Банку від 10.06.2025 за №10-06-25/1/38 про встановлення неприйнятно високого рівня ризику, неможливості підтримання ділових відносин, розірвання ділових відносин, розірвання укладених банківських договорів та закриття рахунків.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідачем не надано будь-яких документів та рішення щодо встановлення неприйнятно високого ризику за результатами внутрішньої перевірки, які б підтверджували існування правових підстав для встановлення Позивачу неприйнятно високого ризику.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 у справі №910/12118/25 позов задоволено повністю, визнано недійсним односторонній правочин Акціонерного товариства "Прокредит Банк" від 10.06.2025 за №10-06-25/1/38 про встановлення неприйнятно високого рівня ризику, неможливості підтримання ділових відносин, розірвання ділових відносин, розірвання укладених банківських договорів та закриття рахунків.
Не погоджуючись з указаним рішенням, від Акціонерного товариства "Прокредит Банк" надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 у справі № 910/12118/25 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 у справі №910/12118/25 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" про ухвалення додаткового рішення задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства "Прокредит Банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" 20 950,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись з указаним додатковим рішенням, від Акціонерного товариства "Прокредит Банк" надійшла апеляційна скарга, у якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 у справі № 910/12118/25 та ухвалити нове, яким у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити.
Додаткове рішення відповідач оскаржує з підстав того, що місцевим господарським судом не було враховано співмірність витрат, оскільки, спір є не складним.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Прокредит Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 у справі №910/12118/25 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.12.2025 у справі №910/12118/25 залишено без змін.
27.03.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, згідно якої заявник просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у справі №910/12118/25 у розмірі 15 000, 00 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач подав письмову заяву про відшкодування судових витрат у розмірі 15 000 грн, докази понесення яких будуть надані суду впродовж п`яти днів після ухвалення рішення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2026 заяву прийнято до розгляду, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), а також встановлено іншим учасникам справи строк 10 днів з дня отримання ухвали на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
До суду 08.04.2026 від відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, відповідно до яких Акціонерне товариство «Прокредит Банк» просить відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.
Заперечення відповідача обґрунтовані тим, що оплата послуг за представництво і інтересів в апеляційному суді в сумі 15 000 грн є неспівмірним.. 
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів встановила наступне.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 грн.
Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. ч. 5 та 6 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Частиною 8 ст. 129 ГПК України також визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Закон формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.
Частинами 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру або погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2026 між позивачем та адвокатським об`єднанням «Котова і партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги (далі - Договір), згідно з пунктом 1.2. АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ приймає на себе обов`язки надавати правничу допомогу у справі № 910/12118/25 в суді апеляційної інстанції, а саме: складання відзиву на апеляційну скаргу, здійснення представництва інтересів в суді апеляційної інстанції; розмір гонорару є фіксованим та становить 15 000 грн. (п.3.3.).
Акт наданих послуг від 25.03.2026 до Договору містить опис наданих послуг на загальну суму 15 000,00 грн.
Вказаний Акт підписаний обома сторонами без зауважень/претензій щодо якості виконаних робіт (наданих послуг).
Відповідно до платіжної інструкції № 6511 від 14.01.2026 Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" сплачено на користь Адвокатського об`єднання «Котова і партнери» грошові кошти в розмірі 15 000,00 гривень.
З матеріалів справи також вбачається, що правнича допомога надавалася позивачу адвокатом Котовою Ю.І. на підставі Договору та відповідного Ордеру на надання правничої (правової) допомоги, наявних у матеріалах судової справи.
Отже, наданими в сукупності доказами підтверджується факт надання позивачу під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції послуг з професійної правничої допомоги у розмірі 15 000,00 грн.
Апеляційний суд вказує на те, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншого учасника справи, в разі наявності заперечень такої особи щодо співрозмірності заявленої суми компенсації, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
За наявності заперечень іншої сторони, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Водночас, колегія суддів відхиляє заперечення відповідача, оскільки будь-якими належними та допустимими доказами такі заперечення відповідача не підтверджені, тоді як на переконання суду розмір витрат у сумі 15 000,00 грн є обґрунтованим, пропорційним до предмета спору та розумним. В контексті викладеного суд звертає увагу, що сума, заявлена позивачем як компенсація витрат на правову допомогу, є співмірною з об`ємом та обсягом фактично виконаної роботи, що повністю узгоджується з нормами ч. 4 ст. 126 ГПК України.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №910/5410/19, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу або ж їх обсягу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат.
Також, відповідно до висновків, викладених у додатковій постанові Верховного Суду від 19.07.2021 у справі №910/16803/19, втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
Таким чином, аргументи відповідача з приводу неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів вважає необґрунтованими.
З урахуванням усього вищезазначеного, оскільки заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи і наданими адвокатом послугами, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея, одяг та дрібниці» є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Оскільки апеляційна скарга відповідача залишена судом без задоволення, а отже судове рішення ухвалене на користь позивача, витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея, одяг та дрібниці» на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 15 000,00 грн відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Акціонерне товариство «Прокредит Банк» у повному обсязі.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Галантерея, одяг та дрібниці» про ухвалення додаткового рішення у справі №910/12118/25 задовольнити.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "Прокредит Банк" (проспект Берестейський, будинок 107-А, місто Київ, 03115; ідентифікаційний код 21677333) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галантерея, одяг та дрібниці" (03050, місто Київ, вулиця Борщагівська, будинок 145, офіс 4; ідентифікаційний код 44009348) витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч), 00 грн.
3. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.
4. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Андрієнка В.В., суддів Шапрана В.В. та Буравльова С.І. у відпустці з 11.05.2026 по 24.05.2026 текст додаткової постанови підписано 25.05.2026.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко 

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов