ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 травня 2026 року справа №200/6665/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі № 200/6665/25 (головуючий І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- 

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не зарахування позивачу до стажу служби в Національній поліції України наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислуги років з 11.12.2014 до 25.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області зарахувати позивачу до стажу служби в Національній поліції України наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 11.12.2014 до 25.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України наявної на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислуги років з 11.12.2014 до 25.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі.
Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в Національній поліції України наявну на момент переходу на службу у Національну поліцію України вислугу років з 11.12.2014 до 25.02.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що час служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби не відноситься до служби в органах внутрішніх справ.
Служба в Державній кримінально-виконавчій службі відсутня у переліку, передбаченому статтею 78 Закону України «Про Національну поліцію», а тому не може бути зарахована при проведенні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Частиною 2 ст. 78 Закону № 580-VIII закріплено вичерпний перелік видів служби та періодів роботи в тих органах, які надають право зараховувати поліцейським до стажу роботи в поліції для встановлення надбавки за вислугу років та надання додаткової відпустки, проте служба в органах державної кримінально-виконавчої служби України у цьому переліку відсутня, тому дії ГУНП в Донецькій області щодо відмови позивачці у врахуванні стажу її роботи в вищезазначених органах відповідають вимогам Закону.
Відтак служба в органах кримінально-виконавчої системи не підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Позивач – ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , є громадянкою України відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорту серії НОМЕР_1 .
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 виданим Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області від 08.02.2023 року позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових бій.
Судом було проаналізовано надані разом із позовною заявою докази, а саме: копію трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 дата заповнення 11.09.2000 року; копію послужного списку особовий номер М-112795, а також докази надані відповідачем по справі: копію наказу Національної поліції України від 20.11.2020 №1308 о/с; довідку №2437/12/01-2025 видану Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 23.09.2025 року; копію послужного списку - особовий номер М-112795 жетон - №0117343 (Міністерство внутрішніх справ України) та встановлено, що позивач у період з 11.12.2014 по 25.02.2017 року проходила службу у Державній кримінально виконавчій службі України та з 20.11.2020 року позивача було призначено на посаду старшого інспектора сектору превенції Мар`їнського відділення поліції Волноваського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області.
Судом встановлено, що позивачем до Головного управління Національної поліції в Донецькій області було надіслано рапорт від 01.08.2025 року, в якому позивач зокрема просила зарахувати до стажу її служби в поліції час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України з 11.12.2014 по 25.02.2017 року.
Відповідачем на рапорт позивача було надано відповідь від 08.08.2025 року, в якій зокрема зазначено, що у частині другій статті 78 Закону наведено виключний перелік посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, і цей перелік не підлягає розширенню. У вказаному переліку посад (видів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, відсутня служба в органах (підрозділах) Державної кримінально-виконавчої служби України. Враховуючи викладене, законні підстави для зарахування до стажу служби в поліції періодів проходження служби в Державній кримінально- виконавчій службі України відсутні.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII).
Відповідно до частини першої статті 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Поліцейські проходять службу в поліції:
на посадах у центральному органі управління поліції, територіальних органах, закладах, установах поліції;
під час перебування в розпорядженні згідно з положеннями статті 67 цього Закону;
під час навчання на денній формі навчання за державним замовленням у закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських;
під час прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування згідно з положеннями статті 20 Закону України "Про статус народного депутата України", статті 29 Закону України "Про статус депутата Верховної Ради Автономної Республіки Крим" та статті 33 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад";
під час відрядження до державних органів, установ та організацій згідно з положеннями статті 71 цього Закону.
Згідно з частиною другої статті 59 Закону №580-VIII час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
За положеннями частини першої статті 78 Закону № 580-VIII стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.
Як встановлено частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховуються:
1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;
2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;
3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;
4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;
5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;
6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.
Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV.
Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження визначає Закон України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» від 23 червня 2005 року №2713-IV (далі - Закон №2713-IV).
Частиною першою статті 6 Закону №2713-IV закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.
Частиною першою статті 14 Закону №2713-IV передбачено, що служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.
Згідно з частиною п`ятою статті 23 Закону №2713-IV на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.
Судом встановлено, що записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 11.09.2000 підтверджується період служби з 11.12.2014 по 25.02.2017 в Державній кримінально-виконавчій службі України (номера записів 21, 22 та 23).
Отже, період з 11.12.2014 по 25.02.2017 підлягає зарахуванню до стажу служби в поліції.
Доводи апелянта про те, що служба в державній кримінально-виконавчій службі України відсутня у переліку, визначеному статтею 78 Закону №580-VIII, а тому не може бути зарахована при проведенні розрахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років і надання додаткової оплачуваної відпустки, суд відхиляє, адже чинним на час проходження позивачем служби в державній кримінально-виконавчій службі та виникнення спірних правовідносин законодавством статус осіб, які проходили службу в державній кримінально-виконавчій службі, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону №580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 20 жовтня 2022 року у справі №160/11127/20, від 01 серпня 2023 року у справі №240/30024/21.
Доводи апелянта про те, що Державна кримінально-виконавча служба України відсутня в переліку статті 78 Закону №580-VIII обґрунтовано відхилені судом першої інстанції з тих підстав, що чинним на час проходження позивачем служби законодавством, статус осіб, які проходили службу в кримінально-виконавчій службі, прирівнювався до статусу осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ, а, відповідно до пункту 3 частини другої статті 78 Закону № 580-VIII до стажу служби в поліції зараховується служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.
Судом відхиляються посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31 березня 2020 року у справі №520/2067/19, адже в пізніше ухвалених рішеннях Верховним Судом викладена приведена вище правова позиція, як й врахована судом при вирішенні цього спору.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі №200/6665/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 р. у справі №200/6665/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 14 травня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко