Провадження № 3/742/399/26 
Єдиний унікальний № 742/1587/26 

Постанова
іменем України
18 травня 2026 року м. Прилуки  Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретарів судових засідань Харченко Л.О., Шептун В.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.1 ст.130 КУпАП,
У С Т А Н О В И В:
06 березня 2026 року о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, пров.2-й Удайський, буд.212, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 06 березня 2026 року о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, пров.2-й Удайський, буд.212, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, підвищена жвавість та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогип.2.5ПДРУкраїни, за щопередбаченавідповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП
В судовому засіданні 27.04.2026 ОСОБА_1 обставини викладені у протоколах категорично заперечив, свою вину в порушенні ПДР не визнав. Пояснив, що дійсно 06 березня 2026 року перебував в транспортному засобі ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 на передньому пасажирському сидінні. Даний автомобіль належить його матері ОСОБА_2 . Оскільки перебував в стані алкогольного сп`яніння, то передав право керування іншій особі ОСОБА_3 . Під час зупинки працівниками поліції водій переліз на заднє сидіння і боявся повідомить працівників поліції, що саме він керував автомобілем бо відносно нього вже складались матеріали за ст.130 КУпАП. Чи перебував ОСОБА_4 під час керування даним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння йому нічого не відомо. З наданих працівниками поліції матеріалів не доведено факт керування саме ним даним транспортним засобом, що також зазначалося ним і під час зупинки та складання протоколу. Проте, дані пояснення не взяті до уваги працівниками поліції. Оскільки автомобілем не керував, тому і відмовився проходити огляд як на стан алкогольного так і на стан наркотичного сп`яніння. Вказав, що постанови за ч.2 ст.122, ч.1 ст.121-3 КУпАП не оскаржував до суду.
Заявив клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_5 . Проте, в наступне судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений, не з`явився. Свідка який нібито керував 06.03.2026 автомобілем, в суд не забезпечив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав, чи то про поважні причини неявки, не повідомив. 
Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративних справ та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.
Згідно ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Зокрема, відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно диспозиції ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також у закладі охорони здоров`я.
Як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608161 від 06.03.2026, 06 березня 2026 року о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, пров.2-й Удайський, буд.212, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимогип.2.5ПДРУкраїни.
Згідно даного протоколу, ОСОБА_1 від підпису та надання письмових пояснень, відмовився.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.
Згідно Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2026, у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. Огляд не проведено.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи та протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608168 від 06.03.2026, 06 березня 2026 року о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, пров.2-й Удайський, буд.212, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, порушення координації рухів, підвищена жвавість та поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
Згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 06.03.2026, у ОСОБА_1 виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду за допомогою приладу «Драгер» №0261, відмовився. 
Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.03.2026, ОСОБА_1 виявлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у ЦМЛ м.Прилук, відмовився.
Відповідно до рапортів працівників поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 06.03.2026 було зупинено т.з. ВАЗ 211540-110-30, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час спілкування та перевірки документів у останнього було виявлено ознаки наркотичного та алкогольного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість. А також запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився. Також відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та в лікарні. Відносно ОСОБА_1 складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП та відсторонено від керування транспортним засобом.
Як вбачається з Постанови серії ЕНА №6781818 від 06.03.2026, ОСОБА_1 06.03.2026 о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, пров.2-й Удайський, буд.212, керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим показчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п.9.2. б ПДР. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.
Згідно Постанови серії ЕНА №6781704 від 06.03.2026, ОСОБА_1 06.03.2026 о 22 год. 14 хв. в м.Прилуки Чернігівської області, вул.Соборна, буд.203, керував транспортним засобом, який був закритий строннім предметом, а саме сіткою, що ускладнює його ідентифікацію, чим порушив п.2.9.в ПДР. Накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмі 1190 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП.
Відомості про оскарження постанов та їх скасування, відсутні.
Згідно довідок від 09.03.2026 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не притягувався. Посвідчення водія отримав 30.05.2024.
Вказане підтверджується і переглянутим судом відеозаписами, наданими працівниками поліції. 
Твердження ОСОБА_1  про те, що він не керував транспортним засобом, не заслуговують на увагу.
Зокрема, з переглянутого відео вбачається, що 06.03.2026 близько 22 год. 14 хв. працівниками поліції зупинено транспортний засіб ВАЗ 211540 д.н.з. НОМЕР_1 . Автомобіль зупинився. З переднього пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 . На запитання працівника поліції, що двері не відчиняються, ОСОБА_1 відповів: «Да, по ходу». Інший працівник поліції спробувавши відкрити передні водійські двері, підтвердив: «Да, трохи не відкриваються». Працівником поліції повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки, а саме: не включив показчик повороту. ОСОБА_1 впевнено заперечив, що лівий покажчик повороту при здійснені повору був включений. На пропозицію надати документи, які посвідчують його особу, відкрив водійські двері.. повідомив, що вони не відкриваються із середини, а ззовні відкриваються.. Підтвердив, що дане авто належить йому. Крім того, працівниками поліції виявлено, що д.н.з. даного авто закритий стороннім предметом, а саме сіткою, що ускладнює його ідентифікацію.З приводу вказаних обставин ОСОБА_1 заперечив. При спілкуванні з ОСОБА_1 працівниками поліції виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота та підвищена жвавість. ОСОБА_1 заперечив щодо вживання алкоголю. Щодо почервоніння обличчя, пояснив, що має алергію.. Працівниками поліції неодноразово запропоновано йому пройти огляд як на місці зупинки так в лікарні…Проте, ОСОБА_1 відмовся пройти огляд як на місці зупинення так і в лікарні, оскільки не є водієм, а був лише пасажиром. Працівниками поліції ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП. Від підпису протоколів та надання письмових пояснень, відмовився. Особу відсторонено від керування транспортними засобами. Протягом відео фіксації вчинення правопорушення ОСОБА_1 неодноразово просив працівників поліції вимкнути камери.
Так, протягом розгляду справи ОСОБА_1 надавав суперечливі покази щодо водія, який керував вказаним автомобілем... Спочатку не заперечував факт керування. Вийшовши з переднього пасажирського сидіння, повідомив поліцейських, що двері не відчиняються з середини, а тільки ззовні. Ствердно вказував, що лівий показчик повороту при повороті авто, був включений. Потім запитував пасажира авто, який перебував на задньому пасажирському сидінні щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння. Далі повідомив поліцейського, що водій та власник авто має приїхати… Потім, що водій вже приїхав..Автомобіль просто доїхав, автомобіль просто стояв…
За таких обставин, стосовно посилань ОСОБА_1 , що він не керував даним автомобілем і керувала інша особа, суд розцінює, як форму захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності.
Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 ПВС Українивід 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом – виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора – водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 – кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія.
Крім того в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
У той же час поліцейські не можуть перевірити стан водія під час руху транспортного засобу, така можливість виникає тільки після зупинки транспортного засобу.
Зміст досліджених в судовому засіданні доказів доводить те, що саме ОСОБА_1  є особою, яка керувала транспортним засобом в розумінні вимог ч.1 ст.130 КУпАП.
Дані докази, досліджені судом під час розгляду справи, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву, є належними, допустимими та доводять вину ОСОБА_1 в інкримінованих йому правопорушеннях.
Після зупинки транспортного засобу поведінка ОСОБА_1 , підвищена жвавість, його розширені зіниці, які не реагували на світло, запах алкоголю з порожнини рота, та почервоніння обличчя, давало поліцейським законні підстави вимагати проходження ним огляду на стан сп`яніння.
Щодо посилання ОСОБА_1  на те, що відеозапис не є доказом вчинення правопорушення, то вони не є слушними, оскільки на зазначеному відео підтверджується перебування за кермом автомобіля в якості водія саме ОСОБА_1 , пропозицію пройти огляд та його відмова.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`ягніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у данному випадку, утворює склад правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія, який після проведення огляду та у разі незгоди з вимогами пройти такий огляд мав усі підстави оскаржити дії поліцейських у визначеному законом порядку.
Критика ОСОБА_1 дій працівників поліції у даному випадку є безпредметною, з огляду на те, що виконання вимог поліцейського пройти огляд є обов`язком водія.
За таких обставин судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан сп`яніння, визначеного Інструкцією. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
До того ж, будь-яких зауважень чи заперечень щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння та оформлення протоколів щодо нього, ОСОБА_1 не зазначав, із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час огляду на стан сп`яніння та складання протоколів до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Інші твердження сторони захисту мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення та жодним чином не спростовують наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
У відповідності до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`активному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі О`Галлоран та Франціс протии Сполученого Королівства (O'HalloranandFrancis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) Європейський суд з прав людини наголосив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання транспортним засобом є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти транспортними засобами та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Оцінені судом докази доводять винуватість правопорушника ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушень вимог п.2. 5ПДР України.
Вимогами статті 68 Конституції України визначено, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
У відповідності до ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ч.2 ст.36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Згідно ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Зокрема, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.130, 221, 283-285, 294, 321 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
Об`єднати адміністративні провадження №3/742/399/26 (єдиний унікальний №742/1587/26) відносно  ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та №3/742/400/26 (єдиний унікальний №742/1589/26) відносно  ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, в одне провадження та присвоїти спільний номер провадження №3/742/399/26 (єдиний унікальний №742/1587/26).
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Строк позбавлення зазначеного спеціального права обчислювати з дня здачі або вилучення у  ОСОБА_1 документа, що посвідчує його право керувати транспортними засобами.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 665 грн. 60 коп.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно зі ст.307 КУпАП штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі її оскарження не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, згідно з ч.1ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцем знаходження його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ст.291 КУпАП постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області.
Суддя Наталія ФЕТІСОВА