справа № 619/3519/26
провадження № 3/619/1117/26

ПОСТАНОВА
іменем України
10 червня 2026 року м. Дергачі
Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Пруднікова О.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП,
встановила:
16.05.2026 близько 19 год 10 хв в с. Мала Рогозянка по вул. Мічуріна, буд. 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рухаючись автодорогою між селами Мала Рогозянка та Феськи, не вімкнув ближнє світло фар та не користувався наявним паском безпеки, чим порушив п. 9.8 та 2.3 Правил дорожнього руху. Після зупинки транспортного засобу було встановлено, що ОСОБА_2 не має взагалі посвідчення водія, правопорушення зафіксовано на реєстратор службового автомобіля 2021, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, причину неявки суду не повідомили. ОСОБА_1 про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу, вказану у протоколі. Також, про час та місце розгляду справи ОСОБА_1 був повідомлений шляхом направлення sms-повідомлення на номер мобільного телефону, яке доставлено ОСОБА_1 27.05.2026. Крім того, ОСОБА_1 та його мати ОСОБА_3 надали суду заяви, в якій провину у вчинені адміністративного правопорушення ОСОБА_1 визнав, справу розглядати за їх відсутності.
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою та судом вичерпані заходи щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, суд вважає можливим проводити судовий розгляд справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
 
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Порядок дорожнього руху на території України згідно з Законом України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (далі ПДР), затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
За п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «а» пункту 2.1. ПДР установлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими доказами, а саме:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 667736 від 16.05.2026, який містить дату, час, місце та зазначення обставин вчинення адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;
- даними відеозапису з реєстратора службового автомобіля 2031, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 , керував транспортним засобом, а саме ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- копією ID паспорта ОСОБА_1 із застосунку Дія;
- ксерокопією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .
Дії ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
На час вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досяг повноліття.
Згідно зі ст. 13 КУпАП, до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу. У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 126 КУпАП цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24-1 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років може бути застосовано такий захід впливу як попередження.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який являється неповнолітнім, загальні основи накладення адміністративних стягнень, суддя дійшла висновку про застосування такого заходу впливу як попередження.
Оскільки, застосований судом до ОСОБА_1 , як неповнолітньої особи захід впливу в розумінні ст. 24-1 КУпАП не є адміністративним стягненням, а мірою виховного профілактичного характеру, судовий збір в порядку ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає.
Керуючись ст. 13, 24-1, 283, 284 КУпАП, суддя -
постановила:
Визнати ОСОБА_1  винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Застосувати до неповнолітнього  ОСОБА_1  захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у виді попередження.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови. 

Суддя  О. В. Пруднікова