П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року м. Київ

Справа №382/1389/24
Апеляційне провадження №22-ц/824/7966/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» на ухвалу Яготинського районного суду Київської області про поворот виконання рішення суду, постановлену під головуванням судді Нарольського М.М. 24 грудня 2025 року в м. Яготин,
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2025 року ОСОБА_1 звернувся у суд із заявою про поворот виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, у якій просив стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на свою користь 37 333 грн 33 коп.
Заява обґрунтована тим, що рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 38112,99 грн заборгованості, 2422,40 грн судового збору та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
На виконання цього рішення ним було сплачено ТОВ «Діджи Фінанс» 37333,33 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.
Проте постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
За таких обставин, вважає, що оскільки постановою Київського апеляційного суду було скасовано рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, на виконання якого ним було сплачено кошти, існують підстави для здійснення повороту рішення суду шляхом стягнення з ТОВ «Діджи Фінанс» на свою користь стягнутих з нього коштів в сумі 37333,33 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 24 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду - задоволено. 
В поворот виконання рішення Яготинського районного суду Київської області 30 серпня 2024 року, яке скасоване постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року у справі № 382/1389/24, стягнуто з ТОВ «Діджи Фінанс», на користь ОСОБА_1 37333,33 гривні.
Ухвала мотивована тим, що після ухвалення рішення Яготинським районним судом Київської області 30 серпня 2024 року, яке скасоване постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року, ОСОБА_1 сплатив на користь ТОВ «Діджи Фінанс» грошові кошти в сумі 37333,33 грн, сплачені кошти підлягають поверненню в порядку повороту виконання судового рішення. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про поворот виконання рішення підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та її узагальнені доводи

Не погодилося із ухвалою суду першої інстанції ТОВ «Діджи Фінанс», представником подана апеляційна скарга, в якій зазначається, що суд першої інстанції не забезпечив повного, об`єктивного та неупередженого розгляду справи, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що 04 лютого 2025 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Діджи Фінанс» було досягнуто домовленості щодо погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №751480 від 14 листопада 2021 року у позасудовому (добровільному) порядку на загальну суму 44000 грн, що підтверджується гарантійним листом №ДФ0402/2 від 04 лютого 2025 року.
На виконання умов гарантійного листа №ДФ0402/2 від 04 лютого 2025 року ОСОБА_1 здійснені платіжні 07 лютого 2025 року у розмірі 7333,33 грн, 10 лютого 2025 року у розмірі 30000 грн.
Зазначає, що вказані грошові кошти були сплачені не в межах добровільного або примусового виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, а виключно в межах виконання ОСОБА_1 умов гарантійного листа №ДФ0402/2 від 04 лютого 2025 року. Вважає, що сплата боргу відбулася на підставі взаємної домовленості сторін і мала на меті мирне врегулювання заборгованості поза межами судового примусу, що свідчить про добросовісність відповідача та його прагнення виконати фінансові зобов`язання в повному обсязі.
Враховуючи добровільний порядок погашення заборгованості в позасудовому порядку, заява про поворот виконання рішення не підлягала задоволенню, так як в порушення ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви не додано документу, що підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням списано установою банку саме державним чи приватним виконавцем.
Щодо судових витрат позивача повідомляють суд апеляційної інстанції, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, становлять витрати за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в розмірі 2662,4 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000 грн.
На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та вирішити питання розподілу судових витрат.

Процесуальні дії учасників справи на стадії апеляційного перегляду справи.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись в порядку визначеному процесуальним законом, причини неявки суду не повідомили. А тому колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у відсутність вказаних осіб. 
В порядку ч.ч. 4,5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Фактичні обставини справи.

14 листопада 2021 року між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 751480. 
03 серпня 2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено договір факторингу № 0308-23, відповідно до якого ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Діджи Фінанс» право вимоги до позичальників, в тому числі за Договором про надання споживчого кредиту № 751480 від 14 листопада 2021, що був укладений між ТОВ «Слон Кредит» та ОСОБА_1 . Відповідно до витягу з реєстру боржників передана сума заборгованості за вищевказаним договором склала 38 112,99 грн.
Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року позов ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 38112,99 грн заборгованості, 2422,40 грн судового збору та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3633,60 грн.
24 листопада 2025 року засобами поштового зв`язку відповідачем подано заяву про поворот виконання рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 серпня 2024 року, у якій просив стягнути з ТОВ «Діджи Фінанс» на свою користь 37333 грн 33 коп.
Заява обґрунтована тим, що рішенням районного суду від 30 серпня 2024 року, яким з відповідача було стягнуто 38 112,99 грн було скановано постановою апеляційного суду від 23 вересня 2025 року. Водночас 07 лютого 2025 року та 10 лютого 2025 року на користь позивача було сплачено заборгованість в загальному розмірі 37333,33 грн.
До заяви були долучені копії платіжних інструкцій ПАТ «КБ «ПриватБанк» про здійснення ОСОБА_1 переказу грошових коштів на користь ТОВ «Діджи Фінанс» 07 лютого 2025 року в розмірі 7333,33 грн та 10 лютого 2025 року в розмірі 30000 грн. У призначенні платежу вказано: «погашення за кд.№ 751480 від 2021-11-14, платник ОСОБА_1 ». 
Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 24 грудня 2025 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду задоволено. Стягнуто з ТОВ «Діджи Фінанс» на користь ОСОБА_1 37 333,33 грн.
До апеляційної скарги ТОВ «Діджи Фінанс» долучено копію гарантійного листа від 04 лютого 2025 року адресованого ОСОБА_1 , в якому кредитор гарантує, що не матиме жодних претензій фінансово-майнового характеру ддо ОСОБА_1 в частині виконання кредитного договору № 751480 від 14 листопада 2021 року за умови здійснення оплати грошових коштів згідно графіку: до 07 лютого 2025 року сума 7333,33 грн; до 07 березня 2025 року сума 7333,33 грн; до 07 квітня 2025 року сума 7333,33 грн; до 07 травня 2025 року сума 7333,33 грн; до 06 червня 2025 року сума 7333,33 грн; до 07 липня 2025 року сума 7333,35 грн. 

Застосовані норми процесуального права.

Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема нормою статті 444, передбачено вирішення питання повороту виконання рішення, постанови суду у разі скасування раніше прийнятого судового рішення, за яким в порядку виконання стягнуті з боржника кошти або вилучене його майно на користь стягувача.
Відповідно до частини першої статті 444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Частинами п`ятою статті 444 ЦПК України визначено, що питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем (частина шоста статті 444 ЦПК України).
За змістом частини дев`ятої статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Конституційний суд України у рішенні від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.
Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом апеляційної чи касаційної інстанції чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2019 року у справі №569/15646/16 вказала на те, що поворот виконання рішення це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постанові від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, вказала на те, що поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.
Також у цій постанові зробила висновок, що оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст. 382 ЦПК України 2004 року (ст. 445 ЦПК України у редакції з 15.12.2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.
Кондикційний позов є конструкцією матеріального права, а поворот виконання рішення процесуального права. Хоча по своїй суті кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права. 

Мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції

Виходячи з наведених норм чинного законодавства та судової практики поворот виконання скасованого рішення суду допускається у разі його фактичного виконання і ухвалення судом нового рішення у справі.
Поворот виконання рішення полягає у поверненні сторін у справі в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнені кошти за скасованим судовим рішенням у разі відсутності обмежень, установлених законом.
Для підтвердження факту виконання скасованого рішення суду визначальним є перерахування коштів стягувачу та їх отримання останнім, що у даній справі повністю підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями.
Як убачається з матеріалів справи, платежі 07 лютого 2025 року на суму 7333,33 грн та 10 лютого 2025 року на суму 30000 грн були здійснені ОСОБА_1 після ухвалення Яготинським районним судом рішення від 30 серпня 2024 року про стягнення з нього кредитної заборгованості. 
Підписання гарантійного листа №ДФ0402/2 від 04 лютого 2025 року та подальша сплата коштів за платіжними інструкціями свідчать лише про обрання сторонами взаємоприйнятного способу добровільного розрахунку на виконання існуючого на той момент судового рішення.
Оскільки постановою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року рішення Яготинського районного суду скасовано, а у задоволенні позову фінансової установи відмовлено повністю, матеріально-правова підстава для утримання ТОВ «Діджи Фінанс» коштів у сумі 37333,33 грн повністю відпала.
Апеляційний суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що сплата коштів відбулася в межах добровільного виконання умов гарантійного листа з метою мирного врегулювання спору, оскільки це не спростовує право ОСОБА_1 на поворот виконання рішення. До того ж цей доказ не був представлений суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає безпідставними і посилання позивача на ч. 6 ст. 444 ЦПК України щодо обов`язкової наявності доказів списання коштів саме державним чи приватним виконавцем, оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не пов`язує поворот виконання рішення виключно з примусовими діями органів виконавчої служби. Добросовісність дій боржника не може бути підставою для безпідставного збагачення стягувача після того, як судове рішення про наявність такого боргу було повністю скасоване апеляційним судом.
Отже, задовольняючи заяву про поворот виконання судового рішення та стягуючи з позивача на користь відповідача грошові кошти сплачені за скасованим рішенням суду у розмірі 37 333,33 грн, суд першої інстанції правильно застосував положення статті 444 ЦПК України.
Застосовуючи поворот виконання рішення суду, суд повинен зобов`язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням, що і було здійснено судом першої інстанції у цій справі.
Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не вказують на такі порушення, що призвели до неправильного вирішення питання щодо розгляду заяви про поворот виконання рішення суду, тому, з огляду на положення ст. 376 ЦПК України, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин та положень закону давали суду підстави для висновку про наявність правових підстав для застосування повороту виконання рішення суду, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - залишити без задоволення.
Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 24 грудня 2025 року - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук