Справа № 683/898/26
2/683/973/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в особі головуючої - судді Кутасевич О.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 683/898/26, номер провадження 2/683/973/2026 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив: 

У березні 2026 року ТОВ «Фінпром Маркет» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1369973 за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). 
28 квітня 2021 року між позикодавцем та відповідачем, за ініціативою останнього, укладено додаткову угоду № 1369973 за умовами якої позичальник збільшив суму позики на 2000 грн. Таким чином, загальний розмір позики становить 4000 грн. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.
На виконання умов договору позики №1369973 від 20 квітня 2021 року та додаткової угоди до договору позики, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало зобов`язання та передало відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн шляхом перерахування на картковий рахунок відповідача.
Відповідач вимоги за договором позики не виконав, в результаті чого має заборгованість в сумі 13133,60 грн, яка складається з: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9133,60 грн сума заборгованості за відсотками.
26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу № 2610 від 26 жовтня 2021 року за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1369973 від 20 квітня 2021 року.
03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1369973 від 20 квітня 2021 року в сумі 13233,60 грн, яка складається з: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9233,60 грн сума заборгованості за відсотками.
Відповідач заборгованість за договором позики не сплатив, тому просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики №1369973 від 20 квітня 2021 року в розмірі 13133,60 грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн та витрати понесені на правову допомогу в розмірі 3500 грн.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27 березня 2026 року постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
У визначений судом строк відповідач ОСОБА_1 подав відзив, у якому просив зменшити нараховані йому відсотки за користування кредитом, оскільки він є діючим військовослужбовцем та з 24 лютого 2022 року перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, а отже має пільги, передбачені п.15 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
У відповіді на відзив представник ТОВ «Фінпром Маркет» - Ткаченко Ю.О. просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, оскільки підписавши договір, відповідач погодився на його умови, не заперечував щодо їх несправедливості, у відзиві не спростував правомірність нарахування процентів за користування кредитом та комісії. Уважав що відповідач має право на пільги, передбачені ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» з 24 лютого 2022 року, коли він був мобілізований для проходження військової служби, однак проценти за користування кредитом йому нараховані за період з 20 квітня по 18 серпня 2021 року.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку наданим доказам, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 20 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики №1369973, за умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 2000 грн строк позики 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день (базова процентна ставка/фіксована). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу, що підтверджується довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
На виконання умов договору позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 20 квітня 2021 року перерахувало ОСОБА_1 2000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та платіжною інструкцією/операцією від 20 квітня 2021 року.
28 квітня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладена додаткова угода № 1369973 до договору позики № 1369973 від 20 квітня 2021 року.
Відповідно до п.1 додаткової угоди, на підставі звернення позичальника, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця, позикодавець збільшує суму наданої позичальнику позики на 2000 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 4000 грн.
Додаткова угода № 1369973 від 28 квітня 2021 року до договору позики підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу.
На виконання умов додаткової угоди № 1369973 від 28 квітня 2021 року до договору позики № 1369973 від 20 квітня 2021 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 28 квітня 2021 перерахувало ОСОБА_1 2000 грн, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» та платіжною інструкцією/операцією від 28 квітня 2021 року.
26 жовтня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали договір факторингу №2610, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія управління активами» за плату набуло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема, до  ОСОБА_1 (порядковий номер у Реєстрі 6257) за договором позики № 1369973 від 20 квітня 2021 року в сумі 13133,60 грн., з яких: 4000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9133,60 грн - сума заборгованості за відсотками, що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників та Реєстру прав вимог до вказаного договору факторингу.
03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ Фінпром Маркет» уклали договір факторингу № 030423-ФК від 03 квітня 2023 року за умовами якого позивач набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1369973 від 20 квітня 2021 року в сумі 13233,60 грн, яка складається з: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 9233,60 грн сума заборгованості за відсотками, що підтверджується Актом прийому передачі Реєстру боржників від 03 квітня 2023 року та Реєстру боржників від 03 квітня 2023 року до вказаного договору факторингу.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі – Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII).
В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Надані позивачем та досліджені судом письмові докази вказують на те, що 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі договір позики, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 2000 грн, та 28 квітня 2021 року на підставі додаткової угоди розмір позики збільшено ще на 2000 грн, а відповідач зобов`язався повернути позику і сплатити проценти за користування позикою у порядку, визначеному договором. 
Обставини укладення вказаного договору та додаткової угоди до нього, отримання коштів відповідачем не оспорюється та підтверджується інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 19 квітня 2026 року про зарахування коштів. 
У подальшому за договорами факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за договором позики ТОВ «Фінансова компанія управління активами», а ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у свою чергу відступило право вимоги за договором позики ТОВ «Фінпром Маркет».
Тому, ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «Фінпром Маркет» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. 
Оскільки ОСОБА_1 отримані кошти у визначений договором строк не повернув, тому вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу, які доведені належними та допустимими доказами, ґрунтуються на законі та договорі позики підлягають задоволенню і з нього на користь позивача слід стягнути заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 4000 грн за договором позики. 
Що стосується розміру відсотків за користування грошовими коштами за вказаним договором позики, то суд зважає на наступне. 
Як вбачається із наданих суду розрахунків, заборгованість за відсотками становить 9133,60 грн. 
Вказана заборгованість за відсотками нарахована за період з 20 квітня 2021 року по 18 серпня 2021 року. 
Однак, у п.2.3 договору позики сторони передбачили, що строк позики становить 30 днів і датою повернення позики є 20 травня 2021 року.
Додатковою угодою 28 квітня 2021 рокустрок надання кредиту не змінювався.
Відповідно до п.5.2 договору відповідач підтвердив, що: до моменту підписання Договору вивчив його та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https;//mycredit.ua/ua/documents-license/ їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування авто пролонгації, йому зрозумілі.
Проте, вказані Правила, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог та визначають умови програми лояльності, а також пролонгації договору, відповідальність сторін, а також інші умови не підписані відповідачем, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила та умови розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи договір позики №1369973.
Отже, за відсутності достатніх підтверджень про умови пролонгації договору, які відсутні в тексті договору, надані банком Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказаних обставин.
У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст.263ЦПК України має враховуватися нижчестоящими судами при застосуванні норм права.
Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо умов пролонгації договору понад строк 30 днів, визначені самим договором, надані позивачем розрахунки заборгованості достовірно не вказують на саме такий розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом, а також свідчать про нарахування процентів за межами строку позики. 
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі №310/11534/13-ц (провадження №14-154цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.
У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондується жодному праву кредитодавця. Отже, припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду підкреслює, що зазначене в цьому розділі постанови не означає, що боржник не повинен у повному обсязі виконувати свій обов`язок за кредитним договором. Боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування, зокрема до пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, процентів за «користування кредитом». Установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати. Отже, якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за «користування кредитом», сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання. Зазначене також є підставою для відповідальності позичальника за порушення грошового зобов`язання.
Отже, з врахуванням викладеного, відповідно до умов договору, підписаного відповідачем та додаткової угоди до нього, сума позики становить 4000 грн, строк позики 30 днів та базова ставка 1,99 процентів, а тому суд уважає, що з відповідача підлягає до стягнення заборгованість в сумі 5990 грн, яка складається з суми позики 4000 грн та 1990 грн відсотків.
Оскільки відповідно до наданої відповідачем довідки командира військової частини НОМЕР_1 від 21 квітня 2026 року ОСОБА_1 проходить військову службу із 24 лютого 2022 року, а відсотки за користування йому нараховані у період з 20 квітня по 18 серпня 2021 року, пільги, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" застосуванню не підлягають. 
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надані: договір про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01 листопада 2024 року укладений з адвокатом Ткаченко Ю.О., витяг з акту № 14-П від 01 листопада 2024 року приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги №01-11/24 від 01 листопада 2024 року.
Відповідно до наданих документів вартість витрат на правничу допомогу ТОВ «Фінпром Маркет» в даній справі складає 3500 грн. Надання правничої допомоги позивачу ТОВ «Фінпром Маркет» адвокатом Ткаченко Ю.О. підтверджується наданими доказами, і тому позивач має право на відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу.
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на правничу допомогу у разі часткового задоволення позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позивачем сплачено 2662,40 грн судового збору та понесені витрати на правничу допомогу в сумі 3500 грн, заявлені позовні вимоги в сумі 13133,60 грн задоволено частково – на суму 5990 грн, тобто на 45,60%, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1596 грн, та 1214,05 грн судового збору. 
Керуючись ст.ст.12, 76-83, 89, 141, 158, 247, 263-265,280 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ЄДРПОУ 43311346, заборгованість за договором позики № 1369973 від 20 квітня 2021 року в сумі 5990 грн з яких: 4000 грн сума заборгованості за основною сумою боргу 1990 грн сума заборгованості за відсотками.
У решті позову відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», ЄДРПОУ 43311346 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1214,05 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1596 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», місцезнаходження: вул. Стельмаха Михайла, 9А офіс, 204 м. Ірпінь, 08200, ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя