Єдиний унікальний номер 741/2066/25
Провадження № 2/741/409/26

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

20 травня 2026 року Носівський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Ляшка Р.С.,
за участю секретаря судового засідання - Гордіної Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Носівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 37142-05/2023 від 24.05.2023 в розмірі 46 750 грн. та понесених судових витрат.
В обґрунтування позову зазначено, що 24.05.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (далі - ТОВ «ФК «Інвеструм») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 37142-05/2023 (далі - Кредитний договір).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про шо свідчить п. 8 Кредитного договору.
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та товариством з обмеженою відповідальністю «Стар Файненс Груп» (далі - ТОВ «Стар Файненс Груп») укладено договір факторингу № 3072023 (далі - договір факторингу 1) у відповідності до умов якого фактор стає новим кредитором в зобов’язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов’язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 цього договору.
27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 27122023-2 (далі - договір факторингу 2) у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги боржників, вказаних у Реєстрі боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27.12.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 46 750 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 750 грн. - сума заборгованості за відсотками.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.12.2023 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 37142-05/2023 в розмірі 46 750 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 750 грн. - сума заборгованості за відсотками
Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 02 грудня 2025 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 04 лютого 2026 року.
04 лютого 2026 року справа не розглядалася у зв`язку з участю головуючого судді Ляшка Р.С. у підготовці для підтримання кваліфікації суддів місцевих загальних судів. Судове засідання відкладено до 17 березня 2026 року.
Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 17 березня 2026 року відкладено розгляд справи до 20 травня 2026 року для здійснення повторного виклику відповідача.
Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати у відсутності представника позивача, у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подала.
З урахуванням положень ст.ст. 128, 223, 280 ЦПК України, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності та взаємозв’язку, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов’язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов’язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 24.05.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту № 37142-05/2023, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором W8516(а.с. 5-10).
Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору товариство надає клієнту фінансовий кредит у розмірі 11 000 грн., на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору кредит надається строком на 360 днів. Дата надання кредиту - 24.05.2023. Дата погашеня кредиту - 17.05.2024. 
Відповідно до п. 1.4, пп. 1.4.1 Кредитного договору за користування кредитом Товариством нараховуються проценти, що є платою за користування кредитом, процентна ставка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту.
Відповідно до п. 1.6 Кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок клієнта уключаючи використання реквізитів платіжної картки №4441-11хх-хххх-0085.
Відповідно до п. 1.8 Кредитного договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті товариства-https://www.zecredit.com.ua.
Відповідно до п 3.1 Кредитного договору сторонни домовилися,що поверненя кредиту та сплата процентів за користування кредитом здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до п. 3.3 Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту клієнту (перерахування грошових коштів на банківських рахунок, вказаний клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок товариства) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.
Підписанням кредитного договору клієнт підтверджує, що він повністю ознайомлений, повністю розуміє і зобов`язується неухильно дотримуватись правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства (п. 7.6 Кредитного договору).
Відповідно до листа № 2919_251015151830 від 15.10.2025 ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за допомогою системи iPay.uа - 242222882 24.05.2023 о 16:15:04 на карту НОМЕР_1 перераховано кошти в сумі 11 000 грн. (а.с. 11).
03.07.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено договір факторингу № 3072023 у відповідності до умов якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі відповідно до додатку № 2 цього договору (а.с. 12, 13).
27.12.2023 між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «ФК «ЄАПБ») укладено договір факторингу № 27122023-2 у відповідності до умов якого ТОВ «Стар Файненс Груп» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвеструм» права вимоги боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с. 15, 16).
Відповідно до Реєстру боржників від 27.12.2023 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 46 750 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 750 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 19).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 30.05.2025 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 37142-05/2023 від 24.05.2023 становить 46 750 грн., з яких: 11 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 35 750 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 20).
Згідно зі ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст.ст. 1046, 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Відповідно до ч. 1 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено обов’язок позивача надати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Суд наголошує, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує.
Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постанові від 02 жовтня 2018 року в справі № 910/18036/17.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Положеннями ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов’язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Верховний Суд у постанові від 18 жовтня 2023 року у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 року у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012, від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17).
Позивач, обґрунтовуючи своє право вимоги до відповідача за кредитним договором №37142-05/2023 від 24.05.2023 посилається на договір факторингу № 3072023 від 03.07.2023.
Додатком № 2 до договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023 є Акт приймання-передачі письмового та електронного Реєстру Боржників від 03.07.2023 відповідно до якого ТОВ «ФК «Інвеструм» передав, а ТОВ «Стар Файненс Груп» прийняв Реєстр Боржників ТОВ «ФК «Інвеструм» від 03.07.2023, складений відповідно до умов Договору. В момент підписання цього Акту ТОВ «ФК «Інвеструм» передаються права вимоги по основним договорам, які зазначені у Реєстрі Боржників.
Однак, матеріали справи не містять Реєстру боржників до договору факторингу №3072023 від 03.07.2023.
Виходячи з вищенаведеного слідує, що позивачем не доведено, що ТОВ «Стар Файненс Груп» набуло право вимоги щодо ОСОБА_1 , як боржника у зобов’язанні, та що таке право передане ТОВ «ФК «Інвеструм» до ТОВ «Стар Файненс Груп» на підставі договору факторингу № 3072023 від 03.07.2023.
Крім того, розрахунок заборгованості за період з дати укладення кредитного договору №37142-05/2023 і до відступлення ТОВ «Стар Файненс Груп» права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у матеріалах справи відсутній.
Доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості за Кредитним договором, не є документом первинного бухгалтерського обліку господарських операцій, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).
Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
У наданому позивачем розрахунку заборгованості, який додано до позовної заяви не зазначено поетапно нарахувань розміру відсотків відповідно до Кредитного договору, дати та суми сплати/не сплати відсотків та погашення тіла кредиту, здійснення та нарахування платежів.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на позивача. 
Керуючись ст.ст. 205, 207, 509, 512, 514, 526, 530, 610, 611, 626, 628, 629, 638, 639, 1046, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-79, 81, 83, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задовленні позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, буд. 30, м. Київ;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 20 травня 2026 року.

Суддя Р.С. Ляшко