Справа №: 398/1726/26	

провадження №: 2/398/2549/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"02" червня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, представник позивача Літовченко Ольга Олександрівна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Стислий виклад позиції позивача
Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” у березні 2026 року звернулося до суду через систему «Електронний суд» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 15 000,00 грн та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.02.2023 року кредитор ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 в електронній формі уклали договір про відкриття кредитної лінії № 1154-8095 на суму 3 000,00 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кошти перераховано на його банківську картку. ОСОБА_1 порушив умови договору, внаслідок чого станом на 06.02.2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 29 790,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом — 3 000,00 грн, та за відсотками — 26 790,00 грн. Однак, позивач, застосовуючи програму лояльності для споживачів фінансових послуг, за власною ініціативою не заявляє про стягнення усієї нарахованої суми, а натомість просить стягнути заборгованість за тілом кредиту повністю у розмірі 3 000,00 грн, а за процентами частково — у розмірі 12 000,00 грн, що разом становить 15 000,00 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 28 квітня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте у позовній заяві та окремому клопотанні зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи він був повідомлений належним чином шляхом надсилання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Поштове відправлення із судовою повісткою повернулося до суду з відміткою поштового відділення про причину невручення «адресат відсутній». Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання. Відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань від відповідача не надходило.
Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити заочний розгляд цієї справи на підставі наявних доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення його рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Укладення кредитного договору, його умови та видача коштів
Відповідно до Паспорта споживчого кредиту від 13.02.2023 року ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, а ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. Паспорт підписаний позичальником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором НОМЕР_1 .
13 лютого 2023 року ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який складається з Договору про відкриття кредитної лінії № 1154-8095, Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором № 1154-8095 (Графік платежів). Усі ці документи підписані ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором А0032.
Згідно з індивідуальною частиною Договору про відкриття кредитної лінії № 1154-8095, сторонами встановлені такі основні умови кредитування:
сума кредиту — 3 000,00 грн;
строк кредитування — 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту (дата повернення кредиту — 09.12.2023 року);
базовий період — 14 днів (останній день першого базового періоду — 26.02.2023 року);
стандартна процентна ставка — 3,00% за кожен день користування кредитом;
пільгова / знижена процентна ставка (застосовується в межах програми лояльності на визначених договором умовах) — 2,50% за кожен день користування кредитом;
У п. 4.2 та розділі 12 Договору визначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на його особистий електронний платіжний засіб (банківську картку) № НОМЕР_2 .
На виконання умов зазначеного договору ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” 13 лютого 2023 року здійснило перерахування кредитних коштів у розмірі 3 000,00 грн на вказану банківську картку відповідача. Ця обставина підтверджується наданою позивачем Квитанцією еквайра АТ КБ «ПриватБанк» (платіжна система LiqPay, ID операції: 2217974524) від 13.02.2023 року о 13:35, згідно з якою суму 3 000,00 грн виплачено на платіжний інструмент 414949*70 із призначенням платіжної операції: «Видача кредитних коштів за договором 1154-8095». Також позивачем долучено складену кредитодавцем Довідку про перерахування суми кредиту від 13.02.2023 року.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № 1154-8095 від 13.02.2023 року не виконав, жодних платежів у рахунок погашення кредиту та відсотків не здійснював.
У зв`язку з неналежним виконанням обов`язків за договором, згідно з розрахунком станом на 06.02.2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 29 790,00 грн. Зазначена сума складається із:
заборгованості за основною сумою боргу (тілом кредиту) — 3 000,00 грн;
заборгованості за нарахованими відсотками — 26 790,00 грн.
Як вбачається з таблиці розрахунку, усі нарахування відсотків були проведені кредитодавцем виключно у межах погодженого сторонами 300-денного строку кредитування, а саме у період з 13.02.2023 року до 09.12.2023 року включно. 
Разом з тим, як зазначено у позовній заяві, позивач за власною ініціативою застосував до позичальника програму лояльності, в межах якої самостійно здійснив часткове зменшення вимог щодо сплати заборгованості за нарахованими процентами з 26 790,00 грн до 12 000,00 грн. Відтак, до стягнення позивачем заявлено заборгованість у загальному розмірі 15 000,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту повністю у розмірі 3 000,00 грн та заборгованості за процентами частково у розмірі 12 000,00 грн.

Норми права, які застосував суд
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ “Про споживче кредитування” договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). 
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України “Про електронну комерцію” електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 3 статті 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Крім того, відповідно до пункту 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що була чинною на час укладення договору і нарахування спірної заборгованості, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті.
Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України “Про споживче кредитування” (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом, порядок її обчислення, порядок сплати процентів не можуть бути змінені у бік погіршення для споживача. 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України “Про споживче кредитування” умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 
Відповідно до пункту 159 розділу VIII Постанови НБУ №164 від 29.07.2022 р. вказано, що документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між кредитором ТОВ “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору № 1154-8095 від 13.02.2023 року, укладеного в електронній формі. Відповідач був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданими позивачем Квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (платіжної системи LiqPay) та Довідкою про перерахування суми кредиту про перерахування коштів на картку відповідача згідно з умовами кредитного договору.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив. Доказів повного погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
Вирішуючи питання про розмір заборгованості за процентами, яка підлягає стягненню, суд зазначає наступне.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку та умов договору, у період з 13.02.2023 по 26.02.2023 року нарахування процентів здійснювалося за зниженою/пільговою ставкою 2,50% на день. Однак у зв`язку з допущенням позичальником прострочення оплати, кредитор з 27.02.2023 року в односторонньому порядку збільшив процентну ставку та продовжив нарахування за вищою стандартною ставкою 3,00% на день.
Відповідно до частини 3 статті 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Крім того, сума отриманого відповідачем кредиту становить 3 000,00 грн, що не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на час укладення договору. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), за порушення виконання споживачем зобов`язань за договором про споживчий кредит, загальний розмір якого не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, процентна ставка за кредитом не може бути змінена у бік погіршення для споживача. Також пунктом 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» забороняється збільшення процентної ставки у разі невиконання зобов`язань у період дії воєнного стану.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що умова договору про перехід на вищу процентну ставку у розмірі 3,00% на день внаслідок прострочення боржника суперечить вказаним нормам закону та є нікчемною. Відтак, позивач мав право нараховувати проценти виключно за початковою фіксованою ставкою у розмірі 2,50% на день протягом усього погодженого 300-денного строку кредитування.
За розрахунком суду, максимальний обґрунтований розмір процентів за 300 днів правомірного користування кредитом за ставкою 2,50% на день (75,00 грн щодня) становить 22 500,00 грн.
Водночас, позивач за власною ініціативою, застосувавши програму лояльності для споживачів фінансових послуг, добровільно зменшив розмір своїх вимог. Позивач просить стягнути заборгованість за тілом кредиту повністю у розмірі 3 000,00 грн, а за процентами частково — лише у розмірі 12 000,00 грн, що разом становить загальну суму 15 000,00 грн.
Оскільки заявлена позивачем до стягнення сума процентів (12 000,00 грн) не перевищує розмір правомірно нарахованої заборгованості, керуючись принципом диспозитивності (ч. 1 ст. 13 ЦПК України), відповідно до якого суд розглядає справу у межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі на заявлену суму.

Щодо розподілу судових витрат
Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Доказів наявності інших витрат, зокрема і на професійну правничу допомогу, позивач не надав.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1154-8095 від 13.02.2023 року у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС” судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне рішення складено 2 червня 2026 року.
Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “УКР КРЕДИТ ФІНАНС”, ЄДРПОУ 38548598, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 407;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя        В.В. Орловський