справа № 274/2628/26
провадження № 2/0274/2267/26

Рішення
Іменем України
03.06.2026 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів -
в с т а н о в и в :

Позивачка, в інтересах якої діє адвокат Ковальчук А.О., звернулася в суд із зазначеним позовом, згідно якого просить змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2014 року у справі 274/7564/13-ц на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 650 гривень на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення із дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Зазначає, що визначений вищезгаданим судовим рішенням спосіб стягнення аліментів на даний час не забезпечує право дитини на достатній життєвий рівень, відповідач на даний час проходить військову службу в ЗСУ та отримує гідну заробітну плату. 
Звертає увагу суду на те, що дитина має проблеми зі здоров"ям, в результаті чого в 2015 році нею була перенесена операція по видаленню лівої нирки. 
Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 15.04.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін (а.с.30).
26.05.2026 року представником відповідача - адвокатом Павлушко Л.А. на адресу суду скеровано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що позивачкою жодними належними та допустимими доказами не доведені обставини, а саме: про витрати, їх розмір, яких потребує дитина (на продукти та одяг, придбання канцелярських виробів для навчання, придбання ліків, тощо); про покращення матеріального стану відповідача; про погіршення матеріального стану позивачки.
Також зазначає, що обставини про незадовільний стан здоров`я їх сина ОСОБА_3 , були предметом розгляду справи № 274/7564/13-ц і суд беручи до уваги дану обставину встановив розмір аліментів в розмірі 650, 00 грн.
Вказав, що позивачка на даний час одружена із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є працевлаштованою, отримує заробітну плату та соціальну допомогу (рішення ЛКК № 32 від 19.03.2026), може дозволити собі придбання ноутбука за ціною 54990,00 грн .
Відповідач має на утриманні доньку, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та сплачує аліменти, що підтверджується судовим наказом Андрушівського районного суду Житомирської області від 06.08.2024 року, справа № 272/547/24.
На даний час відповідач хворіє та потребує вартісного оперативного втручання у зв`язку із встановленим діагнозом –глаукома обох очей, що підтверджується висновком лікаря від 09.05.2026 року.
Відповідач не працевлаштований та не має доходу, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходу за 2025 рік.  
Позивачка та її представник - адвокат Ковальчук А.О. в судове засідання не з"явилися, 03.06.2026 року представником позивачки на адресу суду скеровано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. 
Як вбачається з відзиву на позовну заяву відповідач та його представник просять суд рогляд цивільної справи № 272/2628/26 проводити без участі відповідача та його представника.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. 
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.9). 
Згідно Витягів з реєстру Бердичівської територіальної громади від 19.01.2024 №2024/006085555 від 24.05.2024 та №2026/003531093 позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8,10).
На підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2014 у справі №274/7564/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 650,00 грн. щомісячно, починаючи з 05.12.2013 р., і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.11 - 12).
21.02.2014 державним виконавцем виконавчої служби Андрушівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження №42287823 з виконання виконавчого листа №274/7564/13-ц від 28.01.2014 (а.с.13).
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 19.12.2017 ОСОБА_6 , у зв`язку з реєстрацією 19.12.2017 року шлюбу з ОСОБА_4 , змінила прізвище на " ОСОБА_7 " (а.с.14).
До позовної заяви долучено медичну документацію (виписки із медичної карти, індивідуальну програму реабілітації дитини-інваліда від 16.03.2026, рішення ЛКК від 19.03.2026), згідно яких дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має вроджені порушення нирки та сечоводу (а.с.15-24). 
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отримувати необхідний і достатній розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно зі ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Згідно з ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.
В державному бюджеті України прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2026 року встановлений в розмірі 3512 гривень.
Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", стаття 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", стаття 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.
Обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків, яке виникає з моменту народження дітей і зберігається до досягнення ними повноліття.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Ті обставини, що з віком потреби дитини зростають, що, в свою чергу, тягне постійне зростання витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на її утримання, забезпечення освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку дитини є загальновідомими та не потребують доказуванню.
З врахуванням зазначеного, доведеним є факт, що матеріальне становище одержувача аліментів, як одна з умов, з якою пов`язується можливість збільшення розміру аліментів, змінилося, потреба в коштах для утримання і розвитку дитини істотно зросла, тому виникли підстави для вимоги до платника аліментів про збільшення їх розміру шляхом зміни способу їх стягнення.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачка, як одержувач аліментів, довела свої вимоги щодо необхідності зміни способу стягнення аліментів, зокрема тому, що розмір присуджених до стягнення аліментів на даний час є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку сина, оскільки на даний час збільшилися потреби у матеріальному забезпеченні дитини - з моменту винесення рішення про стягнення аліментів ( 2014 рок) минуло 12 років. 
Однак суд зазначає, що позивачкою та її представником не надано доказів, що відповідач є діючим військовослужбовцем ЗСУ. 
Представником відповідача в обґрунтування заперечень проти позовних вимог до відзиву долучено : 
копію судового наказу від 06.06.2024 року цивільна справа № 272/547/24, виданого на підставі заяви ОСОБА_8 , судом наказано: Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ід.номер НОМЕР_2 , громадянина України, зареєстрованого: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ід.номер - НОМЕР_3 , проживаючої та зареєстрованої: АДРЕСА_3 , аліменти на дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 21.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття ;
висновок лікаря від 09.05.2026 року, виданого оптикою лікарів Рудзінських, в якому зазначено, що відповідач має захворювання глаукома обох очей, гіпертонічна асигматія сітківки обох очей. Рекомендовано : дорзітім та нейракорд гінко. 
Однак, як вбачається з висновку лікаря, відповідачу виписані очні каплі для лікування та вітамінна добавка, жодного доказу про те, що відповідач потребує вартісного оперативного втручання до відзиву не долучено. 
Щодо посилання представника відповідача на ту обставину, що з відповідача стягуються аліменти на утримання іншої дитини - Дар"ї, 20.04.2018 року в розмірі 1/4 частки його доходу, то суд зазначає, що діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу. Отже відповідач має право звернутися до суду із позовною заявою, щодо зменшення розміру аліментів на утримання дітей, щоб діти знаходилися в рівних матеріальних умовах, а не надати перевагу одній дитині перед іншою. 
Враховуючи наведене, позовні вимоги ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 650 грн на 1/4 частку від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісяця, підлягають задоволенню, оскільки з моменту присудження аліментів на дитину (2014 рік) син сторін підріс, має вроджені вади здоров`я, витрати на його утримання значно зросли.
Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, а тому може сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходів.
За змістом ст.192 СК України у системному зв`язку із положеннями ст.182 СК України, при вирішенні питання про зміну розміру аліментів, що стягуються на утримання неповнолітньої дитини, суд зобов`язаний виходити з пріоритету інтересів дитини.
Спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» (Hunt v. Ukraine) (Заява №31111/04) вказав на те, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п. 54).
У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява №2091/13 у справі "М.С. проти України" йдеться про визначення "інтересів дитини", їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.
Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання та, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.
При прийнятті рішення суд виходить з принципу захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона б мала тоді, коли утримувались обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів якраз і забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання нею надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.
Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006року, у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 1331,20 грн стягується з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст. 4,12-13,76-81,89,211,247,263-265,274-275,279,354 ЦПК України, суд 
у х в а л и в : 

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів задовольнити повністю.
Змінити спосіб стягнення аліментів визначених рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.01.2014 року в цивільній справі № 274/7564/13-ц, які стягуються з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 гривень .
Стягнення аліментів у зазначеному розмірі розпочати з дня набрання рішенням законної сили.
Виконавчий лист № 274/7564/13-ц виданий 28.01.2014 в цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, відкликати, та після закінчення його виконання станом на день набрання законної сили рішенням суду, повернути до суду, що його видав.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2026 року

Суддя Т.М. Вдовиченко