П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/21085/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва В.А.
Суддя-доповідач - Слободонюк М.В. 
27 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Слободонюка М.В. 
суддів: Канигіної Т.С.  Кузьмишина В.М. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
позивач звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Служби безпеки України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Зокрема, визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Житомирській області щодо невключення до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 нараховано грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за період з 01.01.2016 по 11.01.2020, сум індексації.
Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Житомирській області перерахувати та доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за період з 01.01.2016 по 11.01.2020, із врахуванням в складі грошового забезпечення, з якого обчислюються такі виплати, сум індексації, в тому числі нарахованої в розмірах згідно з судовим рішенням у справі №240/15450/24, з урахуванням виплачених сум.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість судового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 26.07.1994 проходила службу в Управлінні Служби безпеки України в Житомирській області.
Відповідно до витягу з наказу начальника Управління Служби безпеки України в Житомирській області від 09.01.2020 №3-ОС/дск позивача виключено зі списків особового складу Управління з 11.01.2020.
Не погоджуючись із розміром отриманої грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за період з 01.01.2016 по 11.01.2020, представник позивача звернувся до Управління Служби безпеки України в Житомирській області із адвокатським запитом про надання інформації стосовно нарахування грошового забезпечення.
Листом від 22.08.2025 №57/Д-163/144 Управління Служби безпеки України в Житомирській області повідомило представника позивача, що згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) одноразові додаткові види грошового забезпечення. Відповідно до вищезазначеного Закону суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців не включаються до складу грошового забезпечення і не мають постійного характеру, при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, вони не враховуються. Індексація грошового забезпечення - це механізм підтримки рівня реальних доходів військовослужбовців у зв`язку із зростанням споживчих цін, не носить постійного характеру та проводиться у разі, коли індекс споживчих цін перевищує поріг індексації встановлений на рівні 103%. Крім того, відповідно до роз`яснень Пенсійного фонду України та податкових органів, на суми індексації грошового забезпечення військовослужбовців не нараховується єдиний соціальний внесок.
Також у відповідь на поданий запит Управління Служби безпеки України в Житомирській області надіслало позивачу:
- довідку щодо перерахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2016 по 28.02.2018 з базовим місяцем січень 2008 та фіксованої індексації з 01.03.2018 по 11.01.2020 на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2025 та ухвали Верховного суду України від 07.07.2025 у справі №240/15450/24;
- довідку від 22.08.2025 №57/85-4796 про розмір виплаченої ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби;
- довідку від 22.08.2025 №57/85-4797 про розмір виплаченої грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій ОСОБА_1 .
Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не включення до грошового забезпечення, з якого нараховано грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, грошову допомогу при звільненні, грошову компенсацію за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток сум виплаченої індексації, а свої права та інтереси - порушеними, позивач звернулася до суду.
Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Права, пільги та соціальні гарантії військовослужбовців визначаються Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), частинами 1 статті 9 якого обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Положеннями статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 282-ХІІ "Про індексацію грошових доходів населення" (далі - Закон №1282-ХІІ).
Згідно статті 1 вказаного Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону України №2011-ХІІ містить відсилочну норму, суд уважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її включення до складу грошового забезпечення не регулюється положеннями Закону України №2011-XII або Закону України №2262-ХІІ.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону України №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість який не врегульовує питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір одноразових виплат, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону України від 05 жовтня 2000 року №2017-III "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", Закону №1282-ХІІ та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразових виплат.
Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №240/10130/19.
При цьому, суд враховує позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові від 24.10.2018 у справі №820/3211/17, в якій суд касаційної інстанції за наслідками дослідження аналогічних обставин дійшов висновку, що чинним законодавством передбачено єдине поняття грошового забезпечення військовослужбовців, відповідно до якого вираховуються і пенсійні виплати, і розмір одноразової грошової допомоги при звільненні.
Також колегія суддів зазначає, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17. Приймаючи постанову від 06.02.2019 у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків, що при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Колегія суддів вказує, що право позивача на отримання грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних відпусток за період з 01.01.2016 по 11.01.2020, не заперечується відповідачем.
Як встановлено судом першої інстанції, згідно із судовим рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 07.02.2025 у справі №240/15450/24, яке набрало законної сили 26.05.2025 та яке представник позивача просить врахувати, під час здійснення перерахунку зобов`язано Управління Служби безпеки України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 з урахуванням для обчислення індексації базового місяця - січень 2008 року та з 01.03.2018 по 11.01.2020 із застосуванням березня 2018 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), з урахуванням абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, як різницю між сумою індексації, обчисленої в березні 2018 року з застосуванням для обчислення індексації коефіцієнтів місяця підвищення тарифної ставки (окладу) січень 2008 року, і розміром підвищення доходу в березні 2018 року.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер та спрямована на підтримання купівельної спроможності доходів, у зв`язку з чим є складовою грошового забезпечення, яка підлягає врахуванню при обчисленні пов`язаних з ним виплат. Такий висновок відповідає положенням Закону №1282-ХІІ та правовій позиції Верховного Суду, згідно з якою індексація не має разового характеру та підлягає врахуванню при визначенні розміру належних військовослужбовцю виплат.
Доводи апелянта про те, що індексація не входить до складу грошового забезпечення та не повинна враховуватись при обчисленні грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги, грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні відпустки, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм матеріального права та не враховують правову природу індексації як складової доходу, що має постійний характер.
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що невключення відповідачем сум індексації до складу грошового забезпечення при нарахуванні вказаних виплат призвело до їх заниження та порушення прав позивача, що свідчить про протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Крім того, колегія суддів враховує, що факт нарахування індексації грошового забезпечення позивачу за спірний період встановлений судовим рішенням у справі №240/15450/24, яке набрало законної сили, а відтак такі суми підлягають урахуванню при визначенні розміру відповідних виплат.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління Служби безпеки України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 		Слободонюк М.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Канигіна Т.С.    Кузьмишин В.М.