Справа № 724/825/26 	
Провадження № 2/724/553/26	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Хотинський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.,
за участі секретаря судового засідання: Шуть Х.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Хотин Чернівецької області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-
В С Т А Н О В И В:
До Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 23510,93 грн., судові витрати, які складаються із сплати судового збору у сумі 2662,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 13000 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» і ОСОБА_1 укладено Договір № 5292354. 
Сторони зазначеного Договору погодили, що Товариство зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти в гривні (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тіло кредиту (загальний розмір) складає: 2500.00 гривень. Строк кредиту 360 днів. Укладаючи Договір, Позичальник зобов`язався, у встановлений Договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені Договором, Правилами та чинним законодавством України.
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
28.11.2025 було укладено договір № 28-11/25/Л, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 5292354.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №5292354 від 03.02.2025 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 23510.93 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5446.68 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12157.90 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 3156.35 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 2750.00 грн.
Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 03.04.2026 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, у прохальній частині позовної заяви просить суд проводити розгляд справи за її відсутності, щодо ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, які наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. 
Судом встановлено, що 03 лютого 2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 5292354 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який підписаний сторонами електронними підписами.
Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язалось надати відповідачу грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 2500 гривень, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Комісія за надання кредиту становить 250 грн. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процентна ставка становить 0,95% в день та застосовується в межах всього кредиту, вказаного в п.1.3 Договору. 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору за стандартною ставкою за весь строк кредитування становить 2639,6200% річних, орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору включає суму кредиту, комісію, проценти за користування кредитом та складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 11300 грн., загальні витрати за кредитом на дату укладення договору включають комісію, проценти за користування кредитом та складають за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 8800 грн. (п. 1.5, 1.6, 1.7 договору).
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_1 . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору.
Пунктом 6.3 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання (прострочення виконання) Клієнтом своїх грошових зобов`язань за Договором Товариство має право нарахувати, а Клієнт зобов`язаний на вимогу Товариства сплатити Товариству штраф: у розмірі 75% від суми невиконаного та/або неналежно виконаного грошового зобов`язання на 2-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання грошових зобов`язань Клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені Договором (Графіком платежів/новим графіком платежів).
Кредитний договір № 5292354 від 03.02.2025 р., додаток № 1 до договору – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, додаток № 2 до договору – Інформаційне повідомлення - підписані відповідачем ОСОБА_1 03.02.2025 р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором 38902. 
Сторонами кредитного договору також підписано, зокрема відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатора 21825 - паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ними погоджено орієнтовну сукупну вартість наданого кредиту, строк кредиту та суми нарахованих процентів.
Крім цього, 05.02.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Додатковий договір до Договору № 5292354 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2025 р., відповідно до умов якого сторони за взаємною згодою домовились, що згідно з умовами цього Додаткового договору Товариство зобов`язується надати Клієнту грошові кошти в гривні (далі – кредит або додаткова сума кредиту) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити Комісію (якщо передбачена Додатковим договором) і проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту, яка надається згідно з цим Додатковим договором, складає: 3 000,00 гривень (п.1.2 Додаткового договору). Таким чином, загальний розмір кредиту складає 5500 грн., комісія за надання кредиту 550 грн. (з урахуванням комісій за надання додаткових сум кредиту), строк кредитування та періодичність сплати платежів залишилися незмінними (п.п. 1.3-1-5 Додаткового договору). З врахуванням зміненої суми кредиту за Договором (п.п.1.2-1.3 Додаткового договору) денна процентна ставка за Договором за стандартною процентною ставкою дорівнює 0,9735% (п. 1.6 Додаткового договору). 
Додатковий договір підписаний відповідачем ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 69276, додаток № 1 до додаткового договору – Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит – електронним підписом одноразовим ідентифікатором 38902. 
До вищевказаного Додаткового договору сторонами також погоджено паспорт споживчого кредиту із врахуванням змін, який підписаний відповідачем ОСОБА_1 05.02.2025 р. електронним підписом одноразовим ідентифікатором 14402. 
Судом також досліджено долучені позивачем Правила надання коштів та банківських металів у кредит Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». 
На виконання умов Договору № 5292354 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» 03.02.2025 р. було здійснено переказ коштів в сумі 2500 грн, які зараховані на картку № НОМЕР_2 , що підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-0112 від 01.12.2025 р. та листом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» № 28-11/25/Л від 05.12.2025 р.
На виконання умов Додаткового договору до Кредитного договору № 5292354 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 03.02.2025 ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» 05.02.2025 р. було здійснено переказ коштів в сумі 3000 грн., що підтверджується листом ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» № 28-11/25/Л від 05.12.2025 р.
На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано розрахунок заборгованості за Договором № 5292354 від 03.02.2025 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, згідно з яким заборгованість ОСОБА_1 станом на 28.11.2025 р. складає 20354,58 грн., з яких 5446,68 грн. заборгованість за тілом кредиту, 12157,90 грн. – заборгованість за процентами за користування кредитом, 2750 грн. – штрафи.
28.11.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» укладено договір факторингу № 28-11/25/Л, згідно умов якого Фактор зобов`язується передати (сплатити) Клієнту суму фінансування, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (залишок по кредиту), плата за кредитом (комісія за надання кредиту та/чи проценти за користування кредитом), неустойка (штраф, пеня) та/або проценти за порушення грошового зобов`язання та інші платежі згідно Кредитних договорів (за наявності), право на одержання яких належить Клієнту.
Згідно умов вказаного договору факторингу права вимоги – це всі належні Клієнту, права вимоги до боржника за кредитним договором, включаючи право грошової вимоги клієнта до боржників, строк платежу за якою настав (наявна вимога) та право грошової вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) щодо погашення заборгованості, яка виникла та виникне в майбутньому на підставі укладених між клієнтом та боржниками Кредитних договорів, всі права, що забезпечують виконання зобов`язання боржника за кредитним договором, засоби захисту прав, які доступні клієнту, щодо отримання Загальної суми заборгованості. 
Згідно додатку № 1-1 до договору факторингу № 28-11/25/Л від 28.11.2025 року - реєстру боржників до договору факторингу, право грошової вимоги у позивача виникло і до ОСОБА_1 (порядковий номер 392) за договором по надання споживчого кредиту № 5292354 на загальну суму 20354,58 грн.
Згідно розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за їх користування, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором № 5292354 від 03.02.2025 р. станом на 27.02.2026 р. становить 23510,93 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основним зобов`язанням 5446,68 грн.; заборгованість за процентами 15314,25 грн. (включає: заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12157,90 грн. та заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору на момент відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 3156,35 грн.), пеня/штрафи 2750 грн. 
Таким чином, досліджені судом письмові докази підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору, додаткового договору та отримання нею кредитних коштів, а також неналежне виконання нею умов договору.
Розрахунки заборгованості підтверджують існування заборгованості, зазначеної у позовній заяві, які відповідачем не спростовані жодними доказами.
Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит).
Згідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Таким чином, досліджені судом докази підтверджують укладення кредитного договору № 5292354 від 03.02.2025 р. та додаткового договору 05.02.2025 р. шляхом їх безпосереднього підписання позичальником електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором.
Сторонами було погоджено строки кредитування, суму кредиту, порядок та розмір відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх повернення.
Таким чином, відповідач з викладеними умовами погодилася без будь-яких зауважень або застережень, на підтвердження чого підписала договори електронним цифровим підписом.
Вказані докази свідчать про досягнення сторонами згоди щодо істотних умов договорів, як того вимагають положення ст. 638 ЦК України, та підписання відповідачем договорів.
Одночасно, відповідач зазначені обставини жодним чином не спростовувала. Будь-яких заперечень щодо факту отримання нею кредитних коштів та користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідач до суду не надала. Судом також встановлено, що відсотки за користування кредитними коштами були нараховані протягом строку дії договору та за відсотковою ставкою, передбаченими умовами договору.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), згідно зі статтею 1077 ЦК України, одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.
Положеннями Цивільного кодексу України не містять жодних обмежень щодо предмету договору факторингу (право грошової вимоги), за критерієм віднесення носія вказаної заборгованості до кола суб`єктів господарювання. Відповідно до статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Частиною першою статті 1082 ЦК України передбачено зобов`язання боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Матеріали справи містять докази відступлення прав вимоги до відповідача.
Враховуючи те, що позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти разом з процентами та іншими зобов`язаннями вчасно не повернула, суд приходить до висновку, що у відповідача наявна заборгованість, яка підлягає стягненню на користь позивача.
Доказів того, що ОСОБА_1 сплатила заборгованість за вказаним кредитним договором, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості за наданим кредитом чи нарахування заборгованості за порушення грошового зобов`язання, суду відповідачем не надано, також не надано спростування наданих позивачем розрахунків.
Отже, суд вважає, що із заявлених позовних вимог та розрахунку заборгованості вбачається наявність заборгованості по тілу кредиту у розмірі 5446,68 грн. та по процентам у розмірі 15314,25 грн., що підлягає стягненню з відповідача. 
Щодо нарахованих штрафних санкцій, суд зазначає, що таке нарахування є необгрунтованим та суперечить п.18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX в Україні введений воєнний стан, який триває до нині, тому в частині стягнення штрафу необхідно відмовити.
Отже, враховуючи вище наведене, вимога позивача про стягнення суми заборгованості за пенею та/або штрафами із ОСОБА_1 за Кредитним договором № 5292354 вiд 03.02.2025 р. у розмірі 2750 грн. не підлягає задоволенню.
Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідача за договором № 5292354 вiд 03.02.2025 р на загальну суму 20760,93 грн., що складається з: 5446,68 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 15314,25 грн. – суми заборгованості за нарахованими процентами (включає: заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 12157,90 грн. та заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного договору на момент відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості 3156,35 грн.).
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач ТОВ «Факторинг партнерс» при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 2662,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 10.03.2026 р.
Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково на загальну суму 20760,93 грн., що становить 88,30% від ціни позову (23510,93 грн.), тому на користь позивача з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір, пропорційно задоволеним вимогам, в сумі 2350,90 грн. 
Щодо вирішення питання судових витрат відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для цілей розподілу судових витрат суд бере до уваги: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Підтвердженням понесених витрат на правничу допомогу позивача є:
- Договір про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02.07.2024 року;
- Прайс-лист послуг АО «Лігал Ассістанс» та їх вартість;
- Заявка про надання юридичної допомоги № 2239 від 01.01.2026 р. на суму 13000 грн.;
- Витяг з Акту № 27 про надання юридичної допомоги від 30.01.2026 на суму 13000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо порядку та критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу та їх розподілу, зокрема в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 вказано, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
ОСОБА_1 не надала суду клопотання про зменшення судових витрат на оплату правничої допомоги.
Суд вважає, що надані позивачем докази підтверджують витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката та є обґрунтованими.
Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, їх характер та необхідність, а також критерій розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат з розглядом справи, відсутність аргументованого клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених витрат, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 грн.
Разом з тим, указаний розмір витрат на правову допомогу підлягає перерахунку, пропорційно задоволеним вимогам.
Отже, стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» підлягають витрати на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволеної частини позовних вимог (88,30%) у розмірі 11479,00 грн. (13000 грн. х 88,30%).
На підставі викладеного, керуючись ст. 525, 526, 612, 1050 ЦК України, ст.ст. 258 - 260, 263, 265, 280, 282 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) суму заборгованості за Кредитним договором № 5292354 від 03.02.2025 р., що становить 20760,93 грн. (двадцять тисяч сімсот шістдесят гривень 93 копійки), що складається з: 5446,68 грн. - суми заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 15314,25 грн. – суми заборгованості за нарахованими процентами.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) судовий збір у розмірі 2350,90 грн. (дві тисячі триста п`ятдесят гривень 90 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 11479,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 00 копійок).
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Повний текст рішення складено 04 травня 2026 року.

Суддя: 	Олександр Георгійович ЄФТЕНЬЄВ