Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2026 року Справа№200/1298/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Україна, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, код ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29005, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди, 10, код ЄДРПОУ 21318350) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсію у разі втрати годувальника призначеної за ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно розпорядження №197186 від 24.11.2016 року та обрахованої згідно довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль з 11.07.1987 по 12.08.1987 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків ОСОБА_2 ;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного УПФ України в Донецькій області за №914430197186 від 27.08.2025 року; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області поновити та здійснити перерахунок й виплату пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_1 призначену за ч. 1 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" згідно довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження м. Чорнобиль з 11.07.1987 по 12.08.1987 року, у розмірі відшкодування фактичних збитків по матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 починаючи з 01.09.2025 року з врахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі розпорядження № 197186 від 24.11.2026 року Головним УПФУ в Донецькій області з 01.12.2016 року позивачу призначена й здійснюється виплата пенсії у разі втрати годувальника ОСОБА_2 на підставі ч. 1 ст. ст. 54 Закону України №796-ХІІ.
Зазначає, що станом на 01.09.2025 року розрахунок пенсії проведений на підставі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків по матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на 01.09.2025 року розмір пенсії становив з обмеженнями 23610 грн.
Рішенням Головного УПФУ в Донецькій області № 91443 0197186 від 27.08.2025 року позивачу припинено виплату пенсії в цьому розмірі, здійснено її перерахунок за частиною 3 ст. 59 Закону України “Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастроф” виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З 01.09.2025 року розмір пенсії зменшено до 12776,65 грн.
Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України.
Ухвалою суду від 02.03.2026 позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що ОСОБА_1 до 01.10.2025 перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію по втраті годувальника згідно статті 54 Закону України Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі — Закон № 796). З 01.10.2025 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
За результатами проведеної перевірки електронної пенсійної справи одержувача пенсії відповідно до Закону № 796 було встановлено, що згідно довідки про відрядження ОСОБА_2 знаходився у м. Чорнобиль з 11.07.1987 по 12.08.1987, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106, в зазначений період відносилось до Зони 1. Згідно довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження розрахунок заробітної плати проведено з середньої кратності Зони 0,1 та 2. Крім того відсутні документи, які підтверджують роботу у надурочний час. 
Враховуючи викладене, розмір пенсії ОСОБА_1 визначено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Ухвалою суду від 06 травня 2026 року прийнято заяву позивача про уточнення позовних вимог. Залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якості другого відповідача. Розгляд справи розпочато спочатку.
Згідно з вимогами частини п`ятої статті 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. 
Станом на час розгляду справи, відповідачем 2 відзиву на позовну заяву не надано, про причини неподання відзиву на позовну заяву відповідачем суду не повідомлено.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) з 01.12.2016 до 01.10.2025 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримувала пенсію по втраті годувальника згідно статті 54 Закону України Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі — Закон № 796). 
З 01.10.2025 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що не є спірним між сторонами.
З протоколів про перерахунок пенсії позивача № 914430197186 від 10.03.2025 встановлено, що позивач отримує пенсію відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», розмір якої з 01.03.2025 становив 23610.00 грн, а середній заробіток для розрахунку пенсії становив 8913.83 грн. З 1 вересня 2025 року позивачу перераховано пенсію, її розмір склав 12776.65 грн, а середній заробіток для розрахунку пенсії становив 8913.83 грн
29.09.2025 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою, в якій просила повідомити правову підставу для зменшення розміру пенсії у разі втрати годувальника з 23610 грн. до 12966,45 грн.
16.10.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №13696-12735/К-03/8-2200/25 повідомила позивача, що до 01.10.2025 заявник перебувала на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області. З 15.11.2016 призначена пенсія по втраті годувальника згідно статті 54 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
З 01.09.2025 розмір пенсії по втраті годувальника обчислено з врахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати та становить 12776,65 грн, розрахунок наступний:
8913,83 грн (середня заробітна плата в галузях економіки України за 2014 - 2016 роки 3764,40 грн х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1.197 х 1,0796 х 1,115) х 2,90126 = 25861,34 грн х /2 (відношення кількості непрацездатних членів сім`ї до кількості таких членів сім`ї з урахуванням потерпілого) + 113,88 грн (щомісячна компенсація непрацездатному члену сім`ї за втрату годувальника через ЧК) - 267,90 грн (обмеження в індексації з 01.03.2023, оскільки відповідно до пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 № 168 розмір збільшення пенсії в результаті перерахунку пенсії, не може перевищувати 1500 грн) = 12776,65 грн.
3 01.10.2025 заявник перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. ГУПФУ в Хмельницькій області направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо надання інформації про причини зменшення розміру пенсії з 01.09.2025.
Про надходження відповіді від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заявника буде повідомлено.
24.11.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №2200-0304-8/89348 в доповнення до листа від 16.10.2025 № 13656-12735/К-03/8-2200/25, згідно інформації, наданої листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 30.10.2025 № 0500- 0307-9/113431, щодо зменшення розміру пенсії з 01.09.2025 повідомило позивача про наступне. Згідно довідки про відрядження, чоловік заявника, ОСОБА_2 , знаходився у м. Чорнобиль з 11.07.1987 по 12.08.1987, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23.07.1991 № 106, в зазначений період відносилось до зони небезпеки 1. Згідно довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження, розрахунок заробітної плати чоловіка проведено з середньої кратності зон небезпеки 0, 1 та 2. Крім того, в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які підтверджують роботу у надурочний час. Враховуючи зазначене, спеціалістами Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника з 01.09.2025 обчислено з врахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня 2021 року згідно пункту 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210, та становить 12776,65 грн.
Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, а свої законні права порушеними, звернувся з даним позовом до суду. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Закон № 796-XII).
За змістом статті 1 Закону № 796-XII цей нормативно-правовий акт спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.
Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, відповідно до ч. 1 і ч. 2 статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986– 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Частинами 4 і 5 ст. 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.
Судом установлено, що розмір пенсії позивача до 31.08.2025 обчислювався відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII.
З 01.09.2025 ГУ ПФУ в Донецькій області перерахувало пенсію позивача, її розмір пенсії з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII.
Водночас суд звертає увагу на те, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.
Як випливає з обставин справи, ОСОБА_1 не висловлювала бажання на розрахунок її пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Відповідач посилається на відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження та документів, на підставі яких можливо визначити часову тарифну ставку, нарахування та виплати премії, причини застосування кратності по відповідній зоні небезпеки з урахуванням 100 % тарифної ставки, які підлягають врахуванню при обчисленні пенсії.
Проте, указані обставини не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача до 31.08.2025 включно.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Разом з цим, позовні вимоги про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до протоколу від 28.08.2025 розмір пенсії позивача не обмежений максимальним розміром.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку з 01.09.2025 призначеної ОСОБА_1 пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити з 01.09.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії, у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом обчислення її із заробітку, одержаного померлим годувальником за роботу в зоні відчуження, з урахуванням виплачених сум.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.
Таким чином, судовий збір у розмірі 665,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-1 на користь позивача.
Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: Україна, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, площа Соборна, буд.3, код ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (місцезнаходження: 29005, Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Гната Чекірди, 10, код ЄДРПОУ 21318350) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку з 01.09.2025 призначеної ОСОБА_1 пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня відповідного року.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відновити з 01.09.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» шляхом обчислення її із заробітку, одержаного померлим годувальником за роботу в зоні відчуження, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Повний текст рішення виготовлено та підписано 22 травня 2026 року. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова