Дата документу 05.05.2026
Справа № 334/1718/26
Провадження № 2/334/2003/26
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
05 травня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Бредіхіна Ю.Ю., 
за участі секретаря судового засідання Іванової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення суми, 
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №658457542 від 04.06.2021 року у розмірі 32 327,50 гривень, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
В обґрунтування позову зазначив, що 04.06.2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали договір №658457542 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора MNV38BV9, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. на свою банківську картку. В подальшому відповідач збільшив суму кредиту до 11 000 грн. Позивач виконав умови договору та перерахував вказані грошові кошти на банківську карту відповідача. Проте, відповідач не виконав свого обов`язку, не повернув наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором та не сплатила відсотки. Станом на день звернення до суду із даним позовом, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 32 327,50 грн., яка складається з наступного: 11 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 21 327,50 грн. - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом. 
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 (далі -Договір факторингу 1) та декілька Додаткових угод, в тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу 1. Відповідно до реєстру прав вимоги №144 від 27.07.2021 року до Договору факторингу 1 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача.
05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01 (далі - Договір факторингу 2). Відповідно до реєстру прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до Договору факторингу 2, ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача.
11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е (далі - Договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Згідно із реєстром боржників № б/н від 14.07.2025 року, право вимоги за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло до позивача, в тому числі і за кредитним договором № 658457542 від 04.06.2021, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 32 327,50 грн.
Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 09.03.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
Позивачем подано заяву про розгляд справи без його участі та заочний розгляд справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач 04.06.2021 року уклали договір № 658457542 у формі електронного документу з використанням одноразового ідентифікатора MNV38BV9, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 5 000,00 грн. на свою банківську картку, строком на 21 день з процентною ставкою 1,7 % на день.
04.06.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. на його банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням № c17aa485-9235-46d4-be30-b44af9c6cad7від 04.06.2021 року.
Також, 04.06.2021 року відповідачем збільшено суму кредиту на 1 500 грн., яка в цей же день о перерахована ОСОБА_1 на його банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується платіжним дорученням №2191ff35-4cc1-4e4d-b24f-35e311745bd0 від 04.06.2021 року.
Крім того, 05.06.2021 року відповідачем тричі збільшена суму кредиту на 1 500 грн. (всього 4 500 грн.), які перераховані ОСОБА_1 05.06.2021 року на його банківську картку НОМЕР_1 , що підтверджується платіжними дорученнями від 05.06.2021 року. 
Загальна сума кредиту склала 11 000 грн.
Згідно з умовами кредитного договору від 04.06.2021 року № 58457542, позичальник зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Проте, незважаючи на це, відповідач не виконав у повному обсязі свого обов`язку, не повернув наданий кредит у строки, передбачені кредитним договором, при цьому частково сплатив відсотки в сумі 5 040 грн. 
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передало ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників.
05 серпня 2019 року TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та чотири додаткові угоди до нього.
Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» складено та підписано реєстр права вимоги № 144 від 27.07.2021 року до Договору факторингу від 28.11.2018 № 28/1118-01, за яким передані (відступлені) права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.06.2021 № 658457542 на загальну суму 17 906,50 грн. 
Відповідно до складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості за період з 04.06.2021 по 27.07.2021 за кредитним договором у позичальника наявна заборгованість у розмірі 17 906,50 грн., з яких за тілом кредиту - 11 000,00 грн., за процентами - 6 906,50 грн. 
05 серпня 2020 року ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» уклали Договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників.
Згідно з Витягом з реєстру прав вимоги № 2 від 20.12.2023 року до договору факторингу від 30.05.2023 року № 9 від ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 04.06.2021 № 658457542 на загальну суму 32 327,50 грн.
Відповідно до складеного ТОВ «Таліон плюс» розрахунку заборгованості за період з 27.07.2021 по 30.05.2023 за кредитним договором у позичальника наявна заборгованість у розмірі 32 327,50 грн., з яких за тілом кредиту - 11 000,00 грн., за процентами - 21 327,50 грн. 
11.07.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» уклали Договір факторингу № 11/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Згідно із реєстром боржників № б/н від 14.07.2025 року, право вимоги за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло до позивача, в тому числі і за кредитним договором № 658457542 від 04.06.2021, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 32 327,50 грн.
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі.
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.
Положеннями ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину.
Частиною п`ятою статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та не розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Судом встановлено, що кредитний договір укладено в електронній формі позичальника із застосуванням електронного підпису із одноразовим ідентифікатором відповідача.
Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України).
Судом встановлено, що відповідач отримав 11 000 грн. зі сплатою 1,7% на день за користування грошовими коштами на строк у 21 днів. Здійснивши перевірку нарахованих відсотків, суд дійшов висновку, що за вказаний строк відповідачу мало б бути нараховано 3 927 грн., відтак загальна сума яка підлягає сплаті за кредитним договором №658457542 від 04.06.2021 року становила 14 927 грн. 
Згідно із розрахунком, який наданий первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ОСОБА_1 , у період з 04.06.2021 по 27.07.2021 року загалом сплатив на його користь 5 040 грн.
Положеннями статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Для договорів кредиту однією з істотних умов є умови щодо строку надання кредиту.
Угода про зміну істотних умов договору має укладатись у такий самій формі, як і основний договір. 
Оскільки з урахування вищенаведених висновків суду, строк дії договору сплив 27.07.2021 року, за погоджений сторонами строк договору сума відсотків склала 3927 грн., а подальше нарахування кредитором відсотків є безпідставним. 
При цьому, відповідачем здійснена переплата по відсоткам в сумі 1 113 грн., яка підлягає зарахуванню в рахунок погашення тіла кредиту.
Таким чином, за рішенням суду з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9 887 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Крім того, за змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до приписів статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Верховний Суд у своїй практиці сформулював позицію за змістом, якої практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 134ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137ЦПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 141ЦПК України).
Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
Матеріалами справи підтверджується факт надання адвокатом правової допомоги позивачу, тому вказані витрати підлягають стягненню за рішенням суду.
Дослідивши названі документи, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу у частині безпосередньо пов`язаної із розглядом цієї справи (складення позовної заяви та інших процесуальних документів) у розмірі 5000 грн. В задоволені іншої частини слід відмовити, оскільки вони не мають відношення до розгляду справи у суді (зустрічі адвоката з клієнтом, вивчення матеріалів тощо).
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись ст. 141, 206, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд
вирішив:
позов товариства з обмеженою відповідальністю ««ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути із  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (юридична адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) заборгованість за договором № 658457542 від 06.04.2021 року у сумі 9 887 (дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят сім) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (юридична адреса: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, код ЄДРПОУ 42986956) судовий збір у сумі 814 (вісімсот чотирнадцять) гривень 26 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 529 (одна тисяча п`ятсот двадцять дев`ять) гривень 19 копійок.
В задоволені решти вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Ю.Ю. Бредіхін