ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 300/2908/25 пров. № А/857/20136/26	

суддя в 1-й інстанції – Гомельчук С.В.

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кушнір В.О., 
суддів Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року, прийняту в м.Івано-Франківську у справі за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ: 

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
28.09.2025 ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до суду з позовом до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (далі – відповідач-1), ОСОБА_2 (далі – відповідач-2), в якому просив:
1) позовні вимоги до відповідача-1: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який не виконав вимоги статті 59 Конституції України, статті 26-1 Закону України від 24 квітня 2009 року №3460-VI "Про безоплатну правову допомогу" (далі – Закон №3460-VI), Наказу Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 7 травня 2024 року №Н-БВПД/017/04.3-4/37ц (далі – Наказ) і не забезпечив позивача, правом реально отримати: в повному обсязі, якісно, своєчасно, безперервно безоплатну вторинну правничу допомогу по справі №300/7047/23;
- визнати рішенням суду імітацією надання БВПД позивачу без реального виконання Наказу відповідача;
- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 35000 Євро, процесуальні витрати 70000 гривень солідарно з відповідачем-1;
- визнати рішенням суду порушенням відповідачем Правил адвокатської етики ненадання звіту на письмовий запит позивача від 30.09.2024 про об`єми виконаних робіт і документи по справі;
- визнати порушенням відповідачем пункту 2 частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС) процесуальному обов`язку сприяти своєчасному, всебічному, повному встановленню всіх обставин справи -не надання документів на запит позивача від 22 квітня 2025 року №017/01-11/3567;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, який не виконав своїх обов`язків за договором з адвокатом Неофітою Д.Б. (Постанова КМУ №1163), а саме: не запитував у адвоката Неофіти Д.Б. інформацію якості повноти, своєчасності, в повному обсязі, безперервно надання БВПД по дорученню позивачу, не спостерігав за роботою адвоката Неофіти Д.Б., отримавши запит позивача від 30 вересня 2024 року, не звертався до комісії перевірки якості оцінювання повноти, своєчасності надання БВПД адвокатом Неофітою Д.Б., не звертався зі скаргою до КДКА відповідного регіону на невиконання обов`язків адвокатом Неофітою Д.Б. по договору з центром БПД, не подав клопотання до Координаційного Центру БПД про виключення адвоката Неофіти Д.Б. з реєстру адвокатів, які надають БВПД;
- зобов`язати відповідача подати скаргу до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Львівської області України про притягнення адвоката ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності за невиконання умов договору з Центром БПД по дорученню по справі №300/7047/23;
- зобов`язати відповідача подати клопотання до Координаційного центру БПД про виключення адвоката Неофіти Д.Б. з реєстру адвокатів, які надають БВПД;
- зобов`язати відповідача вчинити дії на виконання Наказу;
2) позовні вимоги до відповідача-2:
- визнати рішенням суду невиконання адвокатом Неофітою Д.Б. обов`язків стандартів якості надання БВПД затверджених наказом Міністерства юстиції України, а саме: отримавши доручення на представництво у справі, яка вже розпочата і розглядається в суді зобов`язаний невідкладно повідомити суд про своє представництво не повідомив, подати у справу доручення на представництво не подав, подати заяву до суду на вивчення матеріалів справи і вивчити не подав і не вивчив, скласти адвокатське дось`є відсутнє, відшукати і зустрітися з особою, яку представляє - не відшукав, здійснити конфіденційне побачення з клієнтом не відбулось, прибути до особи, яка хворіє до медичного закладу чи іншого місця знаходження хворої особи не виконав;
- визнати рішенням суду те, що адвокат Неофіта Б.В. правничу допомогу позивачу по справі №300/7047/2023 в повному обсязі, якісно, своєчасно, безперервно не надав;
- визнати рішенням суду порушенням професійних обов`язків адвоката адвокатом Неофітою Д.Б. статті 21 Закону №3460-VI, а саме підпункту 2 пункту 2 статті 21 Закону зобов`язаний на вимогу клієнта надати звіт про виконання договору вимогу позивача від 30 вересня 2024 року про надання письмового звіту ігнорував, не надав, частину 2 статті 21 Закону відмовився надавати правничу допомогу у спосіб тайно-скритно від позивача;
- стягнути з відповідача-1 на користь позивача, моральну шкоду в сумі 3 000 Євро і процесуальні витрати на теперішній час попередньо солідарно з відповідачем в сумі 70 000 гривень.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 . 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач був належним чином повідомлений про всі судові засідання, особисто отримуючи ухвалу та повістки про виклик під розписку. Разом з тим повторно не з`явився у підготовче судове засідання та не подав доказів поважності неприбуття та повідомлення про наявність поважних причин неприбуття (причини неявки) чи заяви про розгляд справи за його відсутності, тому сукупність наведених обставин є підставою для застосування наслідків, передбачених вищенаведеними приписами ч.5 ст.205, п.4. ч.1 ст.240 КАС, а саме залишення позову без розгляду. Вказане, на переконання суду першої інстанції, є підставою для залишення позову без розгляду.

1.1. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ 
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржувану ухвалу винесено з неправильним застосуванням норм процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що судом не враховано, що по справі відбулось 11 судових засідань, позивач брав участь особисто, подавав низку процесуальних документів та активно захищав свої права згідно з процесуальними правами та обов`язками. Повідомляє про те, що судом першої інстанції призначено судове засідання на той час і ту дату, коли позивач брав участь в іншій судовій справі, вказує, що звертався до суду із письмовою заявою про перенесення розгляду справи, однак судом така заява не розглянута.

1.2.ПОЗИЦІЯ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відповідачі своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались, відповідно до частини 4 статті 304 КАС відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

1.3. МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ ТА ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ 
Відповідно до статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню.

ІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
ДОВОДИ ТА МОТИВИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 
Даючи правову оцінку оскаржуваній ухвалі суду та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до ч.5 ст.205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Згідно п.4 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
Отже, залишення позовної заяви без розгляду з підстав, передбачених ч.5 ст.205, п.4 ч.1 ст.240 КАС України, можливе виключно за наявності сукупності таких умов: 1) належне повідомлення позивача про дату, час і місце судового засідання (підготовчого засідання); 2) відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності; 3) неявка позивача (повторна неявка, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) в судове засідання (підготовче засідання) без поважних причин або неповідомлення ним про причини такої неявки; 4) неможливість розгляду справи по суті за відсутності позивача; 5) відсутність вимоги відповідача щодо розгляду справи по суті на підставі наявних у ній доказів.
Указана правова позиція відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 12.01.2023р. у справі №9901/278/21. 
Аналіз фактичних обставин свідчить про те, що судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 2 травня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.
У зв`язку з відрахуванням зі штату Івано-Франківського окружного адміністративного суду судді Чуприни О.В. (у провадженні якого перебувала дана справа) 12 січня 2026 року проведено повторний автоматизований розподіл цієї адміністративної справи.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 січня 2026 року адміністративна справа №300/2908/25 передана для розгляду головуючому судді Гомельчуку С.В.
Ухвалою суду від 16 січня 2026 року прийнято до розгляду адміністративну справу №300/2908/25 за позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними дій, стягнення моральної шкоди та зобов`язання вчинити певні дії. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.
Призначено підготовче засідання на 10 лютого 2026 року о 10:30 год. Про дату та час підготовчого судового засідання сторони повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. 
10 лютого 2026 року у підготовче засідання з`явився представник відповідача, від представника відповідача-2 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Позивач в підготовче засідання не прибув. 26 січня 2026 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перерву в судовому засіданні, призначене на 10.02.2026, у даній справі у зв`язку із участю в судовому засіданні ("як позивач зайнятий в роботі суду") під головуванням іншого судді 28 січня 2026 року.
Також, позивачем 10 лютого 2026 року о 09:44год. надано до суду заяву про перерву в судовому засіданні, призначеного на 10.02.2026, мотивовану неузгодженістю зі сторонами дати та часу підготовчого засідання, у зв`язку із чим відбулась накладка розгляду з іншими справами.
У підготовчому судовому засіданні 10 лютого 2026 року, у зв`язку з першою неявкою позивача, який був належним чином повідомлений про дату та час засідання, вирішено відкласти розгляд на 19 лютого 2026 року о 13:30год.
19 лютого 2026 року підготовче засідання не відбулось через перебування головуючого судді у справі на лікарняному на підставі листка непрацездатності від 17 лютого 2026 року.
Підготовче засідання перенесено на 17 березня 2026 року об 11:00год, про що було оповіщено сторін у встановленому порядку.
Розписка про отримання 25 лютого 2026 року позивачем повістки про виклик до суду на 17 березня 2026 року об 11:00 год міститься серед матеріалів справи.
17 березня 2026 року у підготовче судове засідання з`явився представник відповідача-1. Позивач не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не сповістив. Жодних клопотань про розгляд справи за його відсутності, про відкладення розгляду справи не надав.
Представник відповідача-1 у підготовчому засіданні підтримав поставлене судом на обговорення питання щодо залишення даного позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача без поважних причин та без повідомлення про таку неявку.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції, ставивши на обговорення питання про залишення позову без розгляду, не надав оцінку клопотанням позивача про неможливість бути присутнім в засіданні 10 лютого 2026 року у зв`язку із зайнятістю в інших судових засіданнях, натомість констатував неявку 10 лютого 2026 року як неявку без поважних причин. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що за таких умов відсутні правові підстави вважати неявку позивача 17 березня 2026 року до суду без поважних причин повторною, що призвела до залишення позовної заяви без розгляду.

Також в матеріалах справи та в спірній ухвалі суду відсутні будь-які докази та мотиви неможливості розгляду справи за відсутності позивача.

Суд наголошує на тому, що відповідно до частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, залишення позову без розгляду можливе лише за сукупності умов, однією з яких є встановлення судом факту того, що неявка позивача дійсно перешкоджає розгляду справи. При цьому такий висновок має бути належним чином вмотивований та підтверджений конкретними обставинами справи.

Разом з тим, висновок суду першої інстанції про те, що неявка позивача перешкоджає розгляду справи, відсутній, що не відповідає вимогам процесуального закону.

У спірній ухвалі суд першої інстанції обмежився лише тим, що не повідомлення суду з боку позивача про причини повторної неявки в судове засідання свідчить про незацікавленість позивача у її своєчасному розгляді, не зазначивши: які саме обставини неможливо встановити без участі позивача; які докази не можуть бути досліджені за його відсутності; чому справа не може бути розглянута за наявними у матеріалах доказами; чи вчинялися судом дії для з`ясування можливості розгляду справи за відсутності позивача.

Фактично суд не навів жодного мотиву, який би свідчив про об`єктивну неможливість продовження розгляду справи, що суперечить принципу обґрунтованості судового рішення та вимогам щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи.

За таких обставин, відсутність належної мотивації щодо перешкоджання неявки позивача розгляду справи по суті свідчить про передчасність та необґрунтованість висновків суду першої інстанції, що є підставою для скасування відповідної ухвали.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, висновки суду першої інстанції є передчасними.

2.3. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції, при прийнятті ухвали про залишення позовної заяви без розгляду, порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Отже, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.243, 250, 311, 315, 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17 березня 2026 року у справі №300/29058/25 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	В. О. Кушнір 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин