Справа №:755/3736/25
Провадження №: 2/755/2956/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2026 р.  Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді -  Хромової О.О.
при секретарі -   Бовкун М.В.

за участі:
представника відповідача -  Кравченко О.П.
третьої особи -    ОСОБА_1 

розглянувши в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Акціонерна компанія «Дарницька теплоелектроцентраль», Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним, 

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Євро-Реконструкція», треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», АК «Дарницька теплоелектроцентраль», КП «Київтеплоенерго», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , у якому просили визнати недійсним правочини: 1) наряд ТОВ «Євро-Реконструкція» від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку АДРЕСА_1 із усіма приміщеннями, що приєднані до загальнобудинкової системи теплопостачання, до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву у зв`язку із початком опалювального сезону; 2) договір від 28 березня 2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений з протоколом розбіжностей між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 .
На обґрунтування позовних вимог зазначили, що у провадженні Північного апеляційного господарського суду перебуває справа № 910/8132/23 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ФОП ОСОБА_1 , за участі третьої особи - ОСОБА_2 та осіб, які не брали участі у справі, щодо яких суд вирішив питання про їх права, інтереси та обов`язки, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , як споживачів комунальних послуг з централізованого опалення тепловою енергією в нежитловому приміщенні АДРЕСА_1 . Виробником теплової енергії в Дніпровському районі міста Києва є АК «Дарницька теплоелектроцентраль». Транспортування теплової енергії зовнішніми тепловими мережами здійснює КП «Київтеплоенерго». Постачання теплової енергії споживачу здійснюється материнською компанією - ТОВ «Євро-Реконструкція». Балансоутримувачем будинку та внутрішніх систем є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва».
У серпні 2023 року ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 2017 року по 2023 рік, справа № 910/8132/23. На обґрунтування позовних вимог надано наряд ТОВ «Євро-Реконструкція» від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву та договір від 28 березня
2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений з протоколом розбіжностей між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 .
Позивач ОСОБА_2 є орендарем вказаного приміщення на підставі договору оренди, укладеного зі співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , тому є споживачем комунальних послуг. Разом з тим, відповідний договір від 28 березня 2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, з протоколом розбіжностей укладений між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 без повідомлення про його укладення орендаря ОСОБА_2 та іншого співвласника ОСОБА_3 . Тому такий договір протирічить умовам договору оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2014 року та підлягає визнанню недійсним.
01 червня 2015 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» укладено договір № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності. Відповідно до умов такого договору, укладенню правочину - наряду від 02 жовтня
2017 року № 63829 про підключення житлового будинку до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву у зв`язку із початком опалювального сезону, мали передувати відповідні дії сторін такого договору, а саме мало бути складено паспорт готовності будинку до роботи в опалювальний період. Також для видачі такого правочину необхідною була наявність Проекту теплопостачання будинку, якого не було в наявності у товариства. Також наряд від 02 жовтня 2017 року № 63829 є недійсним, оскільки вчинений не уповноваженою особою, діяти від імені ТОВ «Євро-Реконструкція» без довіреності мали право лише генеральні директори Селіванов В.В. та Сидоренко О. Правочин вказаними особами у подальшому затверджено також не було.
З огляду на викладене позовні вимоги просили задовольнити.
У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву передано на розгляд судді Яровенко Н.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 10 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачам строк для усунення недоліків - три дні з дня отримання копії ухвали.
17 квітня 2025 року (вхід. № 21906) до суду від позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучено позовну заяву у новій редакції, уточнено суб`єктний склад учасників справи, а саме в якості співпозивача залучено ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_1 залучено до складу учасників справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 квітня 2025 року звільнено позивача ОСОБА_2 від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, відстрочено позивачу сплату судового збору в сумі 2 422,40 гривень строком на 2 місяці до 18 червня 2025 року, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено процесуальні строки.
05 травня 2025 року (вхід. від 06 травня 2025 року № 25426) до суду через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС від відповідача ТОВ «Євро-Реконструкція» надійшов відзив на позовну заяву (повторно доставлено засобами поштового зв`язку 08 травня 2025 року № 26123). Відповідач не визнає позов, оскільки жодних прав позивачів не порушував та діяв виключно в межах чинного законодавства, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі.
Надання послуг з постачання теплової енергії/централізованого опалення та постачання гарячої води до багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 , у тому числі й до нежитлових приміщень, які знаходяться у будинку, здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» яке є теплогенеруючою та тепло-постачальною організацією. Оператором зовнішніх інженерних мереж по зоні теплопостачання та надання комунальних послуг товариства є КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго». Між ТОВ «Євро-Реконструкція» та КП «Київтеплоенерго» укладений договір про надання послуг з транспортування теплової енергії, відповідно до умов якого оператор зовнішніх інженерних мереж КП «Київтеплоенерго» зобов`язаний транспортувати теплову енергію, яка виробляється ТОВ «Євро-Реконструкція» і постачається споживачам зони теплопостачання ТОВ «Євро-Реконструкція», тепловими мережами, які перебувають у господарському віддані КП «Київтеплоенерго». ТОВ «Євро-Реконструкція» не має у володінні та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі житлових будинків, що є невід`ємними частинами будинків. 
До 08 липня 2021 року тарифи на послугу з централізованого опалення для ТОВ «Євро-Реконструкція» встановлювалися Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), а з 08 липня 2021 року Розпорядженнями Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а саме Розпорядженням від 15 грудня 2021 року № 2610, Розпорядженням від 22 квітня 2022 року № 508, від
30 вересня 2022 року № 674.
КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 , який отриманий ним на підставі п.п. 10-12 рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 та Розпорядження Дніпровської районної в місті Києві Державної адміністрації від 13 лютого 2015 року № 61 «Про організаційно-правові заходи, пов`язані з виконанням рішення Київради від 09 жовтня 2014 року № 270/270». Таким чином, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку й не споживає надані послуги з постачання теплової енергії до будинку, а КП «Київтеплоенерго» не надає послуги з постачання теплової енергії до будинку, а є оператором зовнішніх теплових інженерних мереж, через які надається теплова енергія до будинку АДРЕСА_1 . ТОВ «Євро-Реконструкція» є виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії (централізованого опалення та гарячої води) до всього багатоквартирного житлового будинку 
АДРЕСА_1 . Споживачами наданих до багатоквартирного будинку комунальних послуг є всі мешканці/власники квартир та нежитлових приміщень будинку АДРЕСА_1 , а не лише позивачі по справі.
Будь-якого доказу, зокрема, акту про відключення будинку АДРЕСА_1 чи нежитлового приміщення № 75, яке знаходиться у будинку, від мережі централізованого опалення та гарячого водопостачання у встановленому чинним законодавством порядку позивачами до матеріалів справи не надано.
На виконання Розпорядження міського голови КМДА від 12 жовтня 2017 року, ТОВ «Євро-реконструкція» розпочало опалювальний сезон 2017-2018 років, у тому числі й шляхом підключення
20 жовтня 2017 року будинку АДРЕСА_1 до централізованого опалення, що підтверджується виданим нарядом на підключення будинку до системи централізованого опалення від
02 жовтня 2017 року № 63829. Таким чином, позивачі не можуть самовільно відмовитися від вже отриманої ними послуги з постачання централізованого опалення/теплової енергії до належного їм нежитлового приміщення у будинку та визнавати недійсним виданий наряд на підключення всього багатоквартирного житлового будинку до централізованого опалення.
Кінцевий споживач комунальної послуги - це особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач або є співвласником багатоквартирного будинку. Облік спожитої теплової енергії будинком
 АДРЕСА_1 здійснюється приладом комерційного (будинкового) засобу обліку споживання теплової енергії СВТУ-11Т, заводський номер 3921. Розрахунок фактично поставленої теплової енергії співвласникам (споживачам) багатоквартирного будинку здійснюється на підставі звітів з показниками комерційного засобу обліку споживання теплової енергії, пропорційно до опалювальної площі займаних споживачами приміщень.
В провадженні Північного апеляційного господарського суду знаходиться на розгляді справа
№ 910/8132/23 за позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії до нежитлового приміщення АДРЕСА_2 . Відповідачем ФОП ОСОБА_1 вчиняються дії, спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення по справі № 910/8132/23. З метою зупинення подальшого розгляду справи № 910/8132/23, відповідачем ФОП ОСОБА_1 подано до Дніпровського районного суду міста Києва завідомо безпідставні позови, які мають очевидно штучний характер, про визнання недійсним одного й того самого правочину (справа № 755/3736/25), справа
№ 755/3966/25 (суддя Марфіна Н.В.), справа № 755/3926/25 (суддя Савлук Т.В.) та подано відповідне клопотання про зупинення провадження у справі.
Оскільки відповідач жодним чином не порушував будь-яких суб`єктивних прав позивачів, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
06 травня 2025 року (вхід. від 08 травня 2025 року № 26308) до суду від третьої особи КП Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшло клопотання про надання копії матеріалів справи.
16 червня 2025 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено до
15 липня 2025 року до 10 год. 30 хв.
24 червня 2025 року (вхід. № 36425) до суду від третьої особи КП Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» надійшли письмові пояснення по справі. У задоволенні позовних вимог просили відмовити у повному обсязі.
Щодо вимоги про визнання недійсним правочину - наряду від 02 жовтня 2017 року № 63829 зазначили, що на виконання вимог розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2017 року № 1266 «Про початок опалювального періоду 2017-2018 років в місті Києві» опалювальний період розпочався з 16 жовтня 2017 року та обслуговуючі підприємства згідно графіку у десятиденний термін здійснили підключення житлових будинків до теплоносія. Перед початком опалювального періоду складається Акт про готовність вузла комерційного обліку до роботи, а також корінець наряду про включення щодо підключення централізованого опалення по будинку вцілому. По закінченню опалювального сезону складається відповідний корінець наряду про відключення. КП «Київтеплоенерго» не має у володінні та не утримує на балансі внутрішньобудинкові мережі житлових будинків, витрати на яких входять до складу тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Товариство не має правових підстав втручатися в роботу внутрішньобудинкових систем, відповідальність за які несе виконавець послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
Поряд з цим КП «Київтеплоенерго» стало виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води лише з 01 травня 2018 року. Товариство не є універсальним правонаступником ПАТ «Київенерго» (після перейменування - АТ «К.Енерго»). З огляду на викладене, підстав для залучення КП «Київтеплоенерго» до участі у справі в якості третьої особи немає, оскільки товариство не було стороною спірних правовідносин.
14 липня 2025 року (вхід. № 40470) представник позивача ОСОБА_3 за довіреністю - ОСОБА_1 , подав до суду заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог ОСОБА_3 
14 липня 2025 року (вхід. № 40469) до суду від третьої особи ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
14 липня 2025 року до суду також надійшла заява позивача ОСОБА_2 про розгляд справи без його участі.
15 липня 2025 року у підготовчому засіданні протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, підготовче засідання відкладено до
18 серпня 2025 року до 11 год. 30 хв.
14 серпня 2025 року (вхід. № 47766) позивач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.
18 серпня 2025 року (вхід. № 48255) третя особа ФОП ОСОБА_1 подав до суду клопотання про витребування доказів.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ТОВ «Євро-Реконструкція», треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», АК «Дарницька теплоелектроцентраль», КП «Київтеплоенерго», ФОП ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним в частині позовних вимог ОСОБА_3 залишено без розгляду.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року клопотання третьої особи - ОСОБА_1 , про витребування доказів залишено без задоволення.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 18 серпня 2025 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 15 жовтня 2025 року на 11 год. 00 хв.
20 серпня 2025 року (вхід. № 49057) третя особа ФОП ОСОБА_1 подав до суду заяву про відвід судді Яровенко Н.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року заяву третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою, передано заяву третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід судді для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді передано на розгляд судді Марфіній Н.В.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 серпня 2025 року задоволено заявлений головуючою суддею Марфіною Н.В. самовідвід, вирішено відвести суддю Марфіну Н.В. від розгляду цивільної справи за заявою третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід головуючого судді у справі, цивільну справу (провадження № 2-ві/755/27/25) за заявою третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід головуючого судді передано для проведення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду у порядку, встановленому статтями 33, 40 ЦПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2025 року заяву передано на розгляд судді Катющенко В.П.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 02 вересня 2025 року у задоволенні заяви третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яровенко Н.О. відмовлено, цивільну справу передано для продовження розгляду в тому ж складі суду.
26 серпня 2025 року (вхід. № 49997) до суду від третьої особи ФОП ОСОБА_1 надійшли письмові доповнення до заяви про відвід судді Яровенко Н.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 вересня 2025 року заяву третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід судді визнано необґрунтованою, передано заяву третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід судді для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.
В порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями заяву про відвід судді передано на розгляд судді Галагану В.І.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 16 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви третьої особи ФОП ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Яровенко Н.О., цивільну справу передано для продовження розгляду в тому ж складі суду.
15 жовтня 2025 року протокольною ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва, занесеною до протоколу судового засідання, розгляд справи відкладено до 09 грудня 2025 року до 14 год. 00 хв.
09 грудня 2025 року судове засідання, призначене на 14 год. 00 хв., знято з розгляду, у зв`язку із відсутністю електропостачання в приміщенні суду. Наступне судове засідання призначено на 20 січня
2026 року на 14 год. 00 хв.
24 грудня 2025 року (вхід. № 78056) третя особа ФОП ОСОБА_1 подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.
16 січня 2026 року (вхід. № ЕП-427) до суду від відповідача ТОВ «Євро-Реконструкція» надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача.
Відповідно до розпорядження керівника апарату Дніпровського районного суду міста Києва Коровича О.С. від 03 лютого 2026 року № 284 щодо проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 лютого 2026 року, справу передано на розгляд судді Катюшенко В.П.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 березня 2026 року головуючим суддею Катющенко В.П. заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи № 755/3736/25.
У порядку автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 березня 2026 року справу передано на розгляд судді Хромовій О.О.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 квітня 2026 року справу прийнято до провадження судді Хромової О.О., розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено судове засідання у даній справі на 20 травня 2026 року на 14 год. 00 хв.
20 травня 2026 року у судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Євро-Реконструкція» - Кравченко О.П., проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.
Третя особа - ФОП ОСОБА_1 , у судовому засіданні просив позов задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належим чином. У заявах від 14 липня 2025 року та від 14 серпня 2025 року справу просив розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав.
Третя особа - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району
м. Києва», у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Третя особа - АК «Дарницька теплоелектроцентраль», у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.
Третя особа - КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», у судове засідання свого представника не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. 20 травня 2026 року (вхід. № 32186) подали заяву про розгляд справи без участі представника товариства.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника відповідача та третьої особи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до таких висновків.
З відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/7815/17 за позовом ТОВ «Євро-реконструкція» до ФОП ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача : 1) ОСОБА_3 ; 2) ОСОБА_2 , про стягнення 155 818,24 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 29 травня 2023 року по справі № 910/7815/17 у задоволенні позову відмовлено.
Під час розгляду справи № 910/7815/17 судом встановлено, що 01 жовтня 2014 року між
 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , як орендодавцями, та ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавці передали орендарю у строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 120,00 кв. м з загальною площею всього приміщення 138,60 кв. м (далі - Договір оренди). За умовами п. 2.1 Договору оренди приміщення надається в оренду на строк з 01 жовтня 2014 року по 22 вересня 2017 року. Сторони погодили в умовах
п. 3.2 Договору оренди, що додатково до кінця поточного місяця орендарем самостійно мають сплачуватися плати за спожиті в поточному місяці комунальні послуги, централізоване опалення та електроенергію відповідно до лічильників, рахунків постачальних організацій. В матеріалах справи також міститься акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 01 жовтня 2014 року, яким підтверджується факт передачі в оренду нежитлового приміщення № 75 (в літ. А), загальною площею 138,60 кв. м по АДРЕСА_1 в користування орендарю - третій ОСОБА_2 .
Також щодо Договору № 420291/2юр (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 28 березня 2017 року, з урахуванням протоколу розбіжностей до нього, то у п. 31 Договору сторонами погоджено, що він укладається на строк до
28 березня 2018 року і набирає чинності з дня його укладення.
У пункті 32 Договору № 420291/2юр сторони погодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання на визначений в ньому строк і його положення не поширюються на інші періоди.
Суд враховує, що до матеріалів справи долучено копію відповідного договору від 28 березня
2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП « ОСОБА_1 », відповідно до умов якого виконавець зобов`язувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором (пункт 1). Суб`єктами користування послуг визначений співвласник нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , що має 1/2 частку від права власності на зазначене приміщення, використовує всі 100 % його площі (пункт 2).
У пункті 31 договору сторони погодили, що цей договір укладається на строк до 28 березня
2018 року і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією зі сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.
До договору від 28 березня 2017 року № 420291/2юр долучено протокол розбіжностей.
Суд враховує, що дату складення протоколу розбіжностей не зазначено, міститься підпис
 ОСОБА_1 . Відомості про погодження протоколу представником ТОВ «Євро-Реконструкція» відсутні.
З відкритого порталу даних Єдиний державний реєстр судових рішень також встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/8132/23 за позовом ТОВ «Євро-реконструкція» до ФОП ОСОБА_1 про стягнення 196 625,00 грн, а саме 136 301,42 грн основного боргу, 10 042,57 грн процентів річних та 50 281,01 грн втрат від інфляції.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29 травня 2025 року по справі
№ 910/8132/23 апеляційні скарги ФОП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Господарського суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 910/8132/23 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ТОВ «Євро-реконструкція» на рішення Господарського суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 910/8132/23 задоволено, рішення Господарського суду міста Києва від 30 квітня 2024 року у справі № 910/8132/23 скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ТОВ «Євро-реконструкція» 136 301,42 грн основного боргу, 10 042,57 грн 3 % річних,
50 281,01 грн втрат від інфляції, 2 949,38 грн судового збору за подачу позову та 4 424,07 грн судового збору за подачу апеляційної скарги.
Постанова Північного апеляційного господарського суду від 29 травня 2025 року по справі
№ 910/8132/23 набрала законної сили.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 28 березня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 укладено договір № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з протоколом розбіжностей (далі - Договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором. Згідно п. 2 договору суб`єкти користування послугами: співвласник нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , що має одну другу частки від права власності на зазначене приміщення, використовує всі 100 % його площі. Відповідно до пункту 3 договору опалювальна площа (об`єм) нежитлового приміщення - 138,60 кв. м. Пунктом 9 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до пункту 12 договору за централізоване опалення приміщення плата справляється за нормативами (нормами споживання). Нормативом в холодний період згідно ГОСТ 12.1.005-88, СН 4088-86 вважається температура в приміщенні, що становить + 22 - + 24 градусів СО з можливим коливанням в окремі дні, але не може становити менше ніж + 18 градусів СО. Згідно пункту 15 договору у разі ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі, зниження якості, зокрема, відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, виконавець проводить перерахунок розміру плати, зменшуючи її на 30 % за кожний градус температури у приміщенні, що буде нижчим нормативного показника від + 18 до + 16 градусів СО, а при температурі в приміщенні нижче ніж + 16 градусів СО плата за централізоване опалення не справляється. У пункті 31 Договору сторонами погоджено, що він укладається на строк до 28 березня 2018 року і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.
Також встановлено, що оператором зовнішніх інженерних мереж (ліцензіатом з транспортування теплової енергії) по зоні теплопостачання та надання комунальних послуг позивачем є КП «Київтеплоенерго». А тому, КП «Київтеплоенерго» лише здійснює транспортування по власних інженерних мережах теплової енергії, яка постачається позивачем відповідачу, що не змінює у даному випадку особу, яка здійснює фактичне виробництво і постачання теплової енергії кінцевому споживачу - а саме ТОВ «Євро-Реконструкція».
Також встановлено, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Київради № 270/270 від 09 жовтня 2014 року.
01 червня 2015 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», як балансоутримувачем, та ТОВ «Євро-реконструкція», як виконавцем послуг, укладено договір № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності. Відповідно до пункту 1 даного договору балансоутримувач зобов`язався забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами, що знаходяться в його власності або на його балансі при наданні виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам цих послуг. 
Судом також встановлено, що 28 березня 2017 року між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП
 ОСОБА_1 укладено договір від 28 березня 2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з протоколом розбіжностей. Тобто, підписавши вказаний договір, відповідач підтвердив, що саме він отримує послугу із постачання теплової енергії до нежитлового приміщення та є кінцевим споживачем такої послуги. В пункті 2 договору сторонами чітко передбачено, що відповідач визнав своє право власності на одну другу частки нежитлового приміщення, та підтвердив використання 100 % його площі.
З огляду на викладене судом зазначено, що оскільки саме з відповідачем ФОП ОСОБА_1 був укладений договір № 420291/2юр від 28 березня 2017 року про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно норм законодавства та умов договору саме він зобов`язаний нести зобов`язання з оплати спожитих комунальних послуг.
Відповідно до частини четвертої, п`ятої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Суд враховує, що ОСОБА_2 , ТОВ «Євро-реконструкція» та ОСОБА_1 були учасниками справ № 910/8132/23 та № 910/7815/17.
До матеріалів справи долучено копію відповідного договору оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якої діяв
 ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , відповідно до умов якого в порядку та умовах, визначених цим договором, орендодавці передають орендарю, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 120,00 кв. м загальною площею всього приміщення 138,60 кв. м, а також зобов`язується сплачувати орендодавцям орендну плату, а також зобов`язується самостійно сплачувати постачальним організаціям плату за надані комунальні послуги централізованого опалення та електроенергію.
Суд враховує, що у пункті 5.2.1 договору оренди зазначено, що орендар зобов`язаний укласти прямі договори з постачальними організаціями, що надають комунальні послуги централізованого опалення та електроенергію до приміщення.
До матеріалів справи долучено копію відповідного договору від 01 червня 2015 року № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності, укладеного між ТОВ «Євро-Реконструкція» та КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», відповідно до умов якого балансоутримувач зобов`язувався забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами, що знаходяться у його власності або на його балансі при наданні виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам цих послуг, в будинках відповідно до Додатку № 1 Договору (пункт 1.1). Балансоутримувач зобов`язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, забезпечувати підготовку житлових будинків до опалювального періоду, зокрема утеплення місць загального користування (пункт 1.2). Балансоутримувач виконує роботи відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (пункт 1.3). Також зазначено, що виконавець послуг зобов`язаний забезпечити постачання теплової енергії та гарячої води належної якості та встановлених параметрів до межі експлуатаційної відповідальності, встановленої цим договором (пункт 1.4).
Судом встановлено, що 02 жовтня 2017 року видано наряд № 663829 на проведення включення об`єкту - житлового будинку, ЖЕД-1402 по АДРЕСА_1 , у зв`язку із початком опалювального сезону. Наряд містить підпис начальника Управління теплозбуту ТОВ «Євро-Реконструкція» Бондаренка І.М. та представника балансоутримувача будинкової системи теплопостачання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району міста Києва» Нурієва Л.Б.
У наряді зазначено, що підключення виконано 20 жовтня 2017 року об 11-00 год., виконавець - Лірниченко А.В. Також зазначено, що підключення виконано разом з усіма приміщеннями, що приєднані до загальнобудинкової системи теплопостачання. 
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 цієї Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.
Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За приписами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Стаття 5 цього Кодексу визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частина друга статті 16 ЦК України визначає основні способи захисту цивільних прав та інтересів судом, до яких, зокрема, належать визнання права, підставою для застосування якого є невизнання чи оспорення належного особі права іншою особою або відсутність у особи документів, що засвідчують приналежність їй права.
Як встановлено судом позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання недійсними правочинів, а саме: 1) наряду ТОВ «Євро-Реконструкція» від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку АДРЕСА_1 із усіма приміщеннями, що приєднані до загальнобудинкової системи теплопостачання, до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву у зв`язку із початком опалювального сезону; 2) договору від 28 березня 2017 року № 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений з протоколом розбіжностей між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 .
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, а саме правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених Цивільним кодексом України, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Так, частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
При вирішенні спору про визнання правочинів недійсними суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог має зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Крім того, відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.
При цьому, підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2020 року у справі № 522/25151/14- ц).
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості (частина третя статті 509 ЦК України, пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. У зв`язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК України тощо). Зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.
Отже, відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.
Недійсність договору як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що: «31.4. Отже, законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. 31.5. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
У постанові Верховного Суду від 22 вересня 2022 року по справі № 125/2157/19 зазначено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так й іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.
У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття «заінтересована особа» такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Самі по собі дії осіб, зокрема щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права.
Вимоги особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України) та застосування реституції, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Застосування реституції як наслідку недійсності правочину насамперед відновлює права учасників цього правочину. Інтерес іншої особи полягає в тому, щоб відновити свої права через повернення майна відчужувачу. Якщо повернення майна його відчужувачу не відновлює права позивача, то судом може бути застосований іншій ефективний спосіб захисту порушеного права в рамках заявлених позовних вимог.
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину (див. постанову Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 червня 2021 року в справі
№ 761/12692/17 (провадження № 61-37390свп18).
Отже гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
А тому, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.
У постанові Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 зазначено, що з урахуванням принципів цивільного права, зокрема, добросовісності, справедливості та розумності, сумніви щодо дійсності, чинності та виконуваності договору (правочину) повинні тлумачитися судом на користь його дійсності, чинності та виконуваності.
Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначив, що договір від 28 березня 2017 року
№ 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладений з протоколом розбіжностей між ТОВ «Євро-Реконструкція» та ФОП ОСОБА_1 , підлягає визнанню недійсним, оскільки укладений без повідомлення про його укладення орендаря ОСОБА_2 та іншого співвласника ОСОБА_3. Такий договір протирічить умовам договору оренди нежитлового приміщення від 01 жовтня 2014 року.
Як встановлено судом, 01 жовтня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як орендодавцями та ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавці передали орендарю у строкове платне користування частину нежитлового приміщення площею 120,00 кв. м з загальною площею всього приміщення 138,60 кв. м.
Відповідно до умов договору оренди, орендар зобов`язувався сплачувати орендодавцям орендну плату, а також зобов`язується самостійно сплачувати постачальним організація плату за надані комунальні послуги централізованого опалення та електроенергію.
Поряд з цим, у пункті 5.2.1 договору оренди зазначено, що орендар зобов`язаний укласти прямі договори з постачальними організаціями, що надають комунальні послуги централізованого опалення та електроенергію до приміщення.
Водночас, матеріали справи не містять відомостей про укладення між ОСОБА_2 та постачальниками комунальних послуг відповідних договорів про постачання комунальних послуг, доказі звернення до постачальників комунальних послуг щодо укладення таких договорів позивачем також не надано.
Суд також враховує, що оспорюваний договір укладено між постачальником житлово-комунальних послуг та співвласником об`єкта нерухомого майна ОСОБА_1 , як суб`єктом підприємницької діяльності. Тобто, підписавши вказаний договір, ОСОБА_1 підтвердив, що саме він фактично використовує всю площу нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , отримує послугу із постачання теплової енергії до нежитлового приміщення та є кінцевим споживачем такої послуги.
В пункті 2 договору також чітко передбачено, що відповідач визнав своє право власності на
1/2 частину нежитлового приміщення, та підтвердив використання 100 % його площі.
Суд також враховує, що обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_2 не зазначив в чому саме полягало порушення його суб`єктивного цивільного права чи інтересу в момент укладення оспорюваного правочину, які права та інтереси він, як орендар такого нежитлового приміщення, не може реалізувати. Вказане свідчить про відсутність порушення його суб`єктивного цивільного права чи інтересу на момент укладення оспорюваного правочину.
Окремо суд звертає увагу позивача на таке.
Вирішуючи позовні вимоги про визнання правочину недійсним у загальному розумінні, суд зобов`язаний визначити суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню (сторонами справи мають бути всі сторони правочину), та, встановивши факт пред`явлення позову до неналежного відповідача, відсутність клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем, незалучення до участі у справі співвідповідача, суд відмовляє в задоволенні позову саме із зазначених підстав.
Згідно статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».
Відповідно до частини другої статті 202 ЦК України правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта статті 202 ЦК України).
Згідно позиції Верховного Суду у справі за позовом заінтересованої особи про визнання недійсним договору як відповідачі мають залучатись всі сторони правочину, а тому належними відповідачами є сторони оспорюваного договору, а не одна із них (постанова Верховного Суду від 22 вересня 2022 року по справі № 125/2157/19, від 30 липня 2020 року в справі № 670/23/18, від 27 січня 2021 року у справі
№ 463/1540/14- ц від 07 жовтня 2020 року в справі № 705/3876/18, від 19 серпня 2020 року в справі
№ 639/6295/16-ц, від 14 липня 2020 року в справі № 686/23977/18, від 08 липня 2020 року в справі
№ 612/808/18.
В справі, що розглядається, сторонами оскаржуваного договору від 28 березня 2017 року
№ 420291/2юр про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, з протоколом розбіжностей, є постачальник ТОВ «Євро-Реконструкція» та співвласник майна ОСОБА_1 , у статусі суб`єкта підприємницької діяльності. Позов пред`явлено ОСОБА_2 , як заінтересованою особою, до ТОВ «Євро-Реконструкція», водночас, сторона договору - ОСОБА_1 , не залучено до складу учасників справи в процесуальному статусі співвідповідача.
Оскільки позивач пред`явив позов лише до однієї сторони договору, а інша сторона договору є третьою особою, то відсутні підстави для задоволення позову, в частині визнання недійсним договору від 28 березня 2017 року № 420291/2юр недійсним, внаслідок неналежного складу відповідачів.
Стосовно вимоги про визнання недійсним наряду ТОВ «Євро-Реконструкція» від 02 жовтня
2017 року № 63829 про підключення житлового будинку АДРЕСА_1 із усіма приміщеннями, що приєднані до загальнобудинкової системи теплопостачання, до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву у зв`язку із початком опалювального сезону, суд зазначає таке.
Постачання теплової енергії є комунальною послугою (стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2198-VIII). Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами постачальником теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 є ТОВ «Євро-Реконструкція».
КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 на підставі рішення Київради від
09 жовтня 2014 року № 270/270.
Згідно приписів статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» кінцевий споживач комунальної послуги - особа, яка здійснює кінцеве споживання комунальної послуги для власних потреб та є стороною договору про надання відповідної комунальної послуги як споживач (або є співвласником багатоквартирного будинку, об`єднання співвласників або управитель якого уклали відповідний договір про надання комунальної послуги в інтересах співвласників) згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;
Статтею 1 Закону України № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно приписів частини четвертої статті 16 Закону № 2189-VIII обов`язок щодо забезпечення готовності до надання комунальних послуг внутрішньобудинкових систем, що знаходяться в житловому будинку (у тому числі багатоквартирному) і призначені для надання комунальних послуг, покладається на власника такого будинку (співвласників багатоквартирного будинку), якщо цей обов`язок не покладено ним (ними) на управителя чи іншу особу відповідно до закону або договору.
Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначають Правила користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року (далі - Правила № 1198).
Правила № 1198 є обов`язкові для виконання усіма теплопостачальними організаціями незалежно від форми власності, споживачами, організаціями, що виконують проектування, пуск, налагодження та експлуатацію обладнання для виробництва, транспортування, постачання та використання теплової енергії.
Користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання (пункт 4 Правил № 1198).
Пунктом 36 Правил № 1198 визначено, що теплопостачальна організація зобов`язується забезпечувати протягом обумовленого в договорі часу безперервне постачання теплової енергії (за винятком нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія, що подається з колекторів джерела теплової енергії, на вході в теплову мережу споживача теплової енергії відповідно до температурного графіка теплової мережі, не допускаючи відхилення параметрів, визначених договором.
З цих підстав, 01 червня 2015 року між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», як балансоутримувачем, та ТОВ «Євро-Реконструкція», як виконавцем послуг, укладено договір № 31 про співпрацю виконавця послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з балансоутримувачем та розмежування їх відповідальності.
Відповідно до пункту 1 такого договору балансоутримувач зобов`язався забезпечити належні умови для передачі (транзиту) теплової енергії та гарячої води внутрішньобудинковими мережами, що знаходяться в його власності або на його балансі при наданні виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам цих послуг. Балансоутримувач зобов`язаний утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт, забезпечувати підготовку житлових будинків до опалювального періоду, зокрема утеплення місць загального користування (пункт 1.2). Балансоутримувач виконує роботи відповідно до затвердженого (погодженого) рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (пункт 1.3). Також зазначено, що виконавець послуг зобов`язаний забезпечити постачання теплової енергії та гарячої води належної якості та встановлених параметрів до межі експлуатаційної відповідальності, встановленої цим договором (пункт 1.4).
Порядок підготовки теплових господарств до опалювального періоду встановлюють Правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, затверджених спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства житлово-комунального господарства України від 10 грудня 2008 № 620/378 (далі - Правила). Ці Правила поширюються на суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність з виробництва, постачання, транспортування теплової енергії та надання послуг з теплопостачання (опалення та ГВП), а також на споживачів теплової енергії незалежно від організаційно-правових форм та форм власності.
Відповідно до пункту 4 розділу IV Правил № 620/278 перед початком опалювального періоду суб`єкти відносин у сфері теплопостачання проводять перевірку готовності систем опалення та системи теплопостачання у цілому шляхом виконання пробного пуску з метою визначення їх готовності до роботи.
Відповідно до пункту 5 розділу IV зазначених Правил до 1 жовтня поточного року повинні бути закінчені всі планові роботи на устаткуванні ДТ, ТМ, ТП, системах опалення, вентиляції та гарячого водопостачання та усунуті всі порушення і дефекти, виявлені в період підготовки до опалювального періоду.
Згідно з пунктом 1.3 розділу Х Правил № 620/378 перевірка готовності до роботи теплових господарств в опалювальний період повинна бути закінчена у термін не пізніше 15 вересня поточного року.
Відповідно до пункту 2.4 розділу Х Правил № 620/378 перевірка готовності до роботи в опалювальний період теплових господарств споживачів повинна бути закінчена у термін не пізніше
25 вересня поточного року.
Відповідно до пункту 4 розділу X Правил включення систем опалення здійснюється власниками теплових господарств за узгодженням з теплопостачальними організаціями за умови, якщо протягом трьох діб середня добова температура зовнішнього повітря не перевищує 8 град. С.
Суд також враховує, що порядок включення чи відключення споживача зі складанням наряду передбачалось Правилами користування тепловою енергією, затвердженими спільним наказом Міністерства енергетики України та Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 28 жовтня 1999 року № 307/262, які на момент виникнення спірних правовідносин втратили чинність. 
Як встановлено з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 жовтня 2017 № 1266 «Про початок опалювального періоду 2017-2018 років в місті Києві» зобов`язано теплопостачальні організації, в тому числі ТОВ «Євро-Реконструкція», здійснити подачу теплоносія протягом 10 днів.
З огляду на предмет діяльності відповідача, ТОВ «Євро-Реконструкція» було зобов`язане забезпечити постачання опалення та гарячої води до будинку АДРЕСА_1 в опалювальний сезон на підставі вказаного Розпорядження від 12 жовтня 2017 року
№ 1266.
Дані оскаржуваного Наряду від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку свідчать про те, що ще ТОВ «Євро-Реконструкція» узгоджено постачання центрального опалення для житлового будинку АДРЕСА_1 , та за участі представника балансоутримувача житлового будинку здійснено підключення такого будинку до централізованої мережі, у зв`язку із початком опалювального сезону.
За своєю суттю наряд на підключення є внутрішнім документом теплопостачальної організації та являє собою завдання на безпечне проведення роботи, яке визначає її зміст, місце, час початку і закінчення, необхідні заходи безпеки, склад бригади та осіб, що відповідають за безпечне виконання роботи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що укладенню правочину - наряду від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку до зовнішньої системи теплопостачання по місту Києву у зв`язку із початком опалювального сезону, мали передувати відповідні дії сторін такого договору, а саме мало бути складено паспорт готовності будинку до роботи в опалювальний період. Також для видачі такого правочину необхідною була наявність Проекту теплопостачання будинку, якого не було в наявності у товариства.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України.
Водночас, обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_2 не зазначив в чому саме полягало порушення його суб`єктивного цивільного права чи інтересу в момент укладення оспорюваного правочину - наряду від 02 жовтня 2017 року № 63829 про підключення житлового будинку до зовнішньої системи теплопостачання, які права та інтереси він, як орендар такого нежитлового приміщення, не може реалізувати. До матеріалів справи також не долучено доказів на підтвердження порушення процедури підготовки багатоквартирного будинку до опалювального сезону, доказів відсутності паспорту готовності будинку до роботи в опалювальний період та проекту теплопостачання будинку, на відсутність яких посилається позивач.
Посилання позивача на видачу спірного наряду неуповноваженою особою, зокрема, не генеральними директорами товариства Селівановим В.В. та Сидоренком О., також не обґрунтовані. 
Позивачем не надано інформації про структуру органів управління ТОВ «Євро Реконструкція» у розумінні Закону України «Про господарські товариства», що діяв станом на дату виникнення спірних правовідносин, відсутність відповідних повноважень на видачу наряду на підключення будинку до системи теплопостачання, наявності у такого правочину ознак значного правочину, тощо.
Таким чином, враховуючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, позов ОСОБА_2 до ТОВ «Євро-Реконструкція», треті особи: КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», АК «Дарницька теплоелектроцентраль», КП «Київтеплоенерго», ФОП ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним, задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 43, 47 Конституції України, статтями 202, 203, 215, 509, 627, 638 ЦК України, Заоном України «Про житлово-комунальні послуги», статтями 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», Акціонерна компанія «Дарницька теплоелектроцентраль», Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , про визнання правочину недійсним, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Позивач - ОСОБА_2 , рік народження - не зазначено, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса проживання: 
АДРЕСА_3 .
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 37739041, місцезнаходження: вул. Гната Хоткевича, буд. 20, м. Київ, 02094.
Третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 39606435, місцезнаходження: вул. Пантелеймона Куліша, буд. 9-Г, м. Київ, 02002.
Третя особа - Акціонерна компанія «Дарницька теплоелектроцентраль», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 17360168, місцезнаходження: вул. Гната Хоткевича, буд. 20, м. Київ, 02094.
Третя особа - Комунальне підприємство «Київтеплоенерго», ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ 40538421, місцезнаходження: пл. Івана Франка, буд. 5, м. Київ, 01001.
Третя особа - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення виготовлено 30 червня 2026 року.

Суддя           О.О. Хромова