Справа №587/2684/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Черних О. М.	
Номер провадження 33/816/419/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Кислої Ю. М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Кубай Ю. М., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, мешканця: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 26 травня 2025 року близько 11-06 години в с. В.Чернеччина Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року, справу закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт з постановою суду першої інстанції категорично не погоджується, оскільки:
1) ОСОБА_1 є військовослужбовцем і огляд відносно нього могла проводити тільки посадова особа, уповноважена на те начальником органу управління ВСП у Збройних Силах України відповідно до порядку, встановленого ст.266-1 КУпАП, однак протокол складено не уповноваженою на те особою – поліцейським;
2) поліцейський перед початком розмови повинен був попередити особо (водія), яку вони знімають на камеру, про те, що ведеться відеозйомка;
3) транспортний засіб фактично зупинено без правових підстав встановлених законом, після цього було проведено незаконну поверхневу перевірку, огляд, а тому за вказаних дій поліцейських докази зібрані у справі є недопустимими;
4) в матеріалах справи відсутній будь-який підтверджуючий документ, що вказує на те, що поліцейськими були дотримані норми ст. 266 КУпАП, що в свою чергу говорить про відсутність доказів того, шо ОСОБА_1 був під впливом алкоголю.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, у судове засідання не з`явився, оскільки ОСОБА_1 проходить військову службу та на час розгляду справи перебував на військовій службі, а отже не мав можливості звернутися до адвоката для захисту своїх прав. Тому враховуючи викладені обставини, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження з поважності причин пропуску. 
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, позицію особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Кубай Ю. М., які вимоги апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
При вирішенні питання поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд враховує, що відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Положеннями ч. 2 ст. 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Апеляційний суд вважає причини, за яких ОСОБА_1 було пропущено строк на оскарження постанови судді Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року, поважними, що є підставою для поновлення останньому вказаного строку.
При цьому, апеляційний суд зауважує, що відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Перевіряючи законність прийнятого суддею суду першої інстанції в межах поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, апеляційний суд враховує, що одним з доводів апелянта щодо постановлення суддею незаконного рішення є те, що суд розглянув дану справу у його відсутність, а повідомлений він про призначення її до розгляду належним чином не був, що свідчить про порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.
Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, а згідно ст. 248 цього Кодексу розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і судом, який розглядає справу.
Згідно вимог ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначається дата і місце розгляду справи, а відповідно до п. п. 2, 3 ст. 278 цього Кодексу, суддя при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, крім іншого, такі питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення та чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також порушенням вимог закону, якими передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, та які врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.
Така позиція викладена Верховним Судом у постановах від 16 січня 2019 року по справі № 205/7595/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 201/6092/17, від 04 листопада 2019 року по справі № 214/9062/15-ц, від 18 березня 2020 року по справі № 704/435/19-ц.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , і висновку про можливість здійснення судового засідання без останнього суддя дійшов з врахуванням того, що він повідомлений належним чином.
Однак, з такими висновками судді суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може, з врахуванням тих обставин, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 був повідомлений про призначення даної справи до розгляду шляхом направлення повістки на військову частину, в якій він проходить військову службу, чи за адресою проживання, як передбачено вищезазначеним Законом, яку отримав.
Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, апеляційний суд дійшов висновку, що у даному конкретному випадку, розглянувши справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , суддею суду першої інстанції було порушено як вимоги процесуального закону, так і право останнього на захист, а також не дотримано положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо забезпечення рівності та змагальності сторін, що випливає із практики Європейського Суду з прав людини (Рішення у справах «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року (заява № 7460/03),«Гурепка проти України» від 08 липня2010 року (заява № 38789/04) «Лучанінова проти України» від 09 вересня 2011 року (заява №16347/02) та ін.) Зокрема, у справі «Гурепка проти України», заявник за аналогічних обставин стверджував, що його було позбавлено можливості особисто брати участь у розгляді своєї справи. Суд у цій справі нагадував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
У зв`язку з зазначеним, вважати оскаржувану постанову законною, підстави відсутні, і вказане судове рішення підлягає скасуванню, з прийняттям апеляційним судом, нової постанови.
Разом з тим, при прийнятті нової постанови, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, з врахуванням наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.
Відповідно до диспозиції ст. 130 КУпАП, відповідальність водіїв за цією нормою закону настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок оформлення матеріалів у справах про адміністративні правопорушення та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння врегульований, крім норм КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року; Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень Інструкції №1452/73, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У свою чергу, ознаками алкогольного сп`яніння є:
-запах алкоголю з порожнини рота;
-порушення координації рухів;
-порушення мови;
-виражене тремтіння пальців рук;
-різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
-поведінка, що не відповідає обстановці.
У даному випадку працівниками поліції відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ЕПР1 №342077 за те, що 26 травня 2025 року близько 11-06 години в с. В.Чернеччина Сумського району Сумської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mitsubishi Outlander д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер та в медичному закладі відмовився, чим ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Саме з врахуванням даних вказаного протоколу, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, так і інших, зібраних у справі доказів, зокрема, рапортом помічника чергового ВП №4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області Холоденка М. Г. від 27 травня 2025 року відповідно до якого останній доповідає про встановлення у водія ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння; розпискою від 26 травня 2025 року, яка складена та підписана власноруч ОСОБА_2 , у якій останній доповідає про те, що він забирає транспортний засіб яким керував ОСОБА_1 ; долученим до протоколу відеозаписом.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку і не викликають сумнів щодо належності та допустимості.
Таким чином, у даній справі відсутні докази, за яких можливо було б дійти висновку про безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, з врахуванням того, що він, як водій, згідно п. 2.5 ПДР України, повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, однак, він відмовився, що свідчить про наявність в його діях ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому після скасування постанови судді суду першої інстанції, останнього слід визнати винним за вказаною статтею Закону.
Разом з тим, встановивши в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції, позбавлений можливості накласти на останнього адміністративне стягнення, в межах санкції вказаних статей.
Так, відповідно до ч. 6 ст. 38 КУпАП, якою встановлено строки накладення адміністративного стягнення, передбачено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення.
З врахуванням того, що вказане адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинив 26 травня 2025 року, а апеляційний розгляд відбувся 22 червня 2026 року, тобто поза межами строків передбачених ч. 6 ст. 38 КУпАП, провадження у даній справі підлягає закриттю за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, у зв`язку з чим подана останнім апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року. 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 23 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – скасувати, у зв`язку з порушенням норм процесуального законодавства.
Прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі закрити з підстав, передбачених п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.