Справа № 362/1360/25 
Провадження № 1-кп/362/422/25 

УХВАЛА
про призначення до судового розгляду

20.05.2025 м. Васильків
Колегія суддів Васильківського міскрайонного суду Київської області у складі: 
головуючої – судді ОСОБА_1 , 
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі:
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 ,
прокурора – ОСОБА_5 ,
обвинувачених – ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників – ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та захисників про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024101110000553 від 22 липня 2024 року за обвинуваченням: 
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Васильків Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, 
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Васильків Київської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, –

ВСТАНОВИЛА:

25 лютого 2025 року з Київської обласної прокуратури до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024101110000553 від 22 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.
Ухвалою колегії суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25.02.2025 в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
01.04.2025 до суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 – адвоката ОСОБА_10 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту, яке обґрунтоване тим, що в обвинувальному акті вказано інформацію, яка не передбачена ст. 291 КПК України, а саме: інформацію щодо зареєстрованого місця проживання обвинуваченого, не встановлено час та місце певних дій обвинувачених, які підлягають доказуванню, реєстр, складений слідчим, не відповідає ст. 109 КПК України, а саме: належним чином не описано та не заповнено всі графи деяких процесуальних дій.
Під час підготовчого судового засідання прокурор просила призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні, оскільки по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, та заявила клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокат ОСОБА_9 заперечив щодо призначення справи до судового розгляду, заявив клопотання про повернення обвинувального акта. Своє клопотання обґрунтував тим, що, окрім констатованого факту пошкодження інфраструктури енергозабезпечення, зміст обвинувального акту не відповідає ані фактичним обставинам вчиненого діяння, ані зібраним під час досудового розслідування доказам. На думку захисника сторона обвинувачення вдалась до маніпулятивного викладення події шляхом спотворення об`єктивно досліджених обставин кримінального правопорушення. Захисник також заперечив щодо продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив призначити йому заставу.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання своїх захисників про повернення обвинувального акту. Щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив, вказав, що ризики відсутні, просив призначити йому заставу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 – адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта. Щодо продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що ОСОБА_7 раніше не судимий, проживає у м. Васильків, тому просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту, вказав, що підстав тримати його під вартою не має, оскільки ризики відсутні, він йшов назустріч слідству, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження йому запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши клопотання прокурора та захисників, суд приходить до наступних висновків.
Як вбачається з положень ч. 3 ст. 314 КПК України, на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити зокрема чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України, оскільки повернення обвинувального акта може мати місце, коли обвинувальний акт не відповідає вимогам вказаної статті. Самі обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту є предметом розгляду в судовому засіданні провадження по суті.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні складений в цілому у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, зокрема, в ньому міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, анкетні відомості обвинуваченого, даний обвинувальний акт підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив, на першій сторінці обвинувального акта міститься помітка «Затверджую» з підписом прокурора та печаткою. Отже, доводи захисника ОСОБА_10 щодо того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема через те, що в ньому вказано інформацію, яка не передбачена ст. 291 КПК України, а саме: інформацію щодо зареєстрованого місця проживання обвинуваченого, є безпідставними.
Згідно вимог закону, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.
Таким чином, питання щодо невідповідності фактичних обставин вчиненого діяння змісту обвинувального акту та зібраним під час досудового розслідування доказам, невстановлення часу та місця окремих дій обвинувачених, на що вказують захисники обвинуваченого ОСОБА_6 , не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду суд не вправі здійснювати оцінку вказаних обставин, дане питання буде вирішуватися судом при оцінці належності та допустимості доказів, а також при прийнятті рішення і не стосується питання щодо відповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК.
До обвинувального акта додано реєстр матеріалів досудового розслідування, однак, суд у підготовчому судовому засіданні перевіряє відповідність вимогам КПК України обвинувального акта, а не реєстру матеріалів досудового розслідування, а тому суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акта прокуророві у зв`язку із невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ч. 2 ст. 109 КПК України.
Враховуючи все вище зазначене, підстави для задоволення клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору відсутні.
Що стосується питання продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно ст. 178 КПК України судом при вирішенні клопотання враховуються, дані про особу обвинуваченого, його репутація, відомості щодо наявності у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків за місцем мешкання, вік та стан його здоров`я, відсутність відомостей про наявність постійного місця роботи та джерел доходу, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Взяття під варту, відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішенні ЄСПЛ від 18.03.2008 р. у справі «Ладент проти Польщі» (Ladent v. Poland), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення їх присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Так, відносно ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 14 серпня 2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє – ухвалою колегії суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2025 до 31.05.2025.
Відносно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє – ухвалою колегії суддів Васильківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2025 до 31.05.2025.
Таким чином, строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 закінчується 31.05.2025. Прокурор в своєму клопотанні вказує на наявність на даний час ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», відповідно до якої «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. 
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Заслухавши учасників судового розгляду, розглянувши наявні в справі письмові матеріали, суд приходить до висновку, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зберігається, враховуючи тяжкість інкримінованих злочинів, суворість передбаченого покарання, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні зокрема кримінального правопорушення, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_7 не має постійного місця проживання, обидва не одружені, нікого на утриманні не мають, тобто у них відсутні міцні соціальні зв`язки в місці проживання, що створює передумови для вжиття ними заходів щодо ухилення від відбування покарання. 
Обвинувачені та свідки в даному кримінальному провадженні ще не допитані, тому ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зберігається.
Вбачаючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень та санкцію інкримінованих статей і безальтернативний вид покарання, перебуваючи на волі, обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема здійснювати затягування судового розгляду, що призведе до здійснення судового розгляду у нерозумні строки, а саме: не прибувати на виклики до суду, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність ризику, передбаченого ч. 4 ст. 177 КПК України, а саме: перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.
Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також наявний, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення спочатку 01.07.2024 з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське значення, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні якого він не розкаявся, не пошкодував, а, навпаки, в подальшому, як вбачається з обвинувального акта, починаючи з серпня 2024 здійснив організацію готування підпалів, з метою ослаблення держави, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, вчиненої в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, та організацію готування до вчинення дій, що перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, вчиненої за попередньою змовою групою осіб, які були не доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі. 
ОСОБА_7 інкримінується спочатку вчинення 01.07.2024 з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське значення, вчиненого в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, у вчиненні якого він не розкаявся, не пошкодував, а, навпаки, в подальшому, як вбачається з обвинувального акта, починаючи з серпня 2024 здійснив готування з метою ослаблення держави підпалів, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське значення, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, які були не доведені до кінця з причин, що не залежали від його волі.
Таким чином, наявний ризик продовження вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , суд враховує та оцінює особу обвинувачених, які обвинувачуються у вчиненні, відповідно до ст. 12 КК України, особливо тяжких злочинів, і в суду є обґрунтовані підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. 
Таким чином, з врахуванням даних про особу обвинувачених, суд, не вирішуючи такі питання як обґрунтованість обвинувачення чи вагомість доказів, приходить до висновку, що зміна ОСОБА_11 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на один із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, та виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.
За таких обставин клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити відносно обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою, що не суперечитиме вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Разом з тим, враховуючи дію на даний час воєнного стану, у відповідності до положень ч. 5 ст. 183 КПК України з метою забезпечення запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, незаконно впливати один на одного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи обставини, що стали підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд не визначає ОСОБА_6 та ОСОБА_12 розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, а  ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 314, 315, 370, 372, 376 КПК України, –
ПОСТАНОВИЛА:
В задоволенні клопотання захисників обвинуваченого ОСОБА_6 – адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про повернення обвинувального акта від 31.03.2025 та 20.05.2025 відповідно – відмовити.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 22024101110000553 від 22 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Васильківського міськрайонного суду Київської області на 20.05.2025 о 15 годині 00 хвилин.
Справу розглядати колегіально судом у складі трьох суддів.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою – задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.
Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на 60 днів.
Ухвала про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 закінчує свою дію «18» липня 2025 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченим негайно після її оголошення.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено протягом п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини та оголошено о 15 год. 00 хв. 23 травня 2025 року.
Головуюча суддя ОСОБА_1 

Судді    ОСОБА_2 

ОСОБА_3