П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/33764/25	

Перша інстанція: суддя Вовченко О.А.,
повний текст судового рішення
складено 31.12.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Голуб В.А.,
суддів – Осіпова Ю.В., Скрипченка В.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 420/33764/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУФЕСТ" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06.10.2025 надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» до Державної податкової служба України, Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 12.06.2025 № 12971603/4185620 та від 12.06.2025 № 12971604/4185620 від 12.06.2025 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 233 від 16.05.2025 та № 234 від 27.05.2025, поданих ТОВ «БАУФЕСТ»; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ «БАУФЕСТ» № 233 від 16.05.2025 та № 234 від 27.05.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання на реєстрацію.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року суд задовольнив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» до Державної податкової служба України, Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії. Визнав протиправним та скасував рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області від 12.06.2025 № 12971603/4185620 та від 12.06.2025 № 12971604/4185620 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 233 від 16.05.2025 та № 234 від 27.05.2025, поданих ТОВ “БАУФЕСТ”. Зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ “БАУФЕСТ” № 233 від 16.05.2025 та № 234 від 27.05.2025 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою подання на реєстрацію. Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» суму сплаченого судового збору у розмірі 4 844, 80 грн.
Додатковим рішенням від 09 лютого 2026 року суд задовольнив частково заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення. Стягнув з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн. В іншій частині заяви – відмовив.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями представник Головного управління ДПС в Одеській області подав апеляційні скарги.
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга Головного управління ДПС в Одеській області вмотивована правомірністю спірних рішень Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. На переконання апелянта, оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є повністю обґрунтованими, оскільки надані позивачем документи є недостатніми для підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних.
Так, апелянт вказав, що платником податків не було надано документів щодо придбання та транспортування матеріалів, необхідних для виготовлення товару, а також документів щодо зберігання та транспортування виготовленого товару Товариству з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ».
Крім того, апелянт зауважив, що чинним законодавством повноваження щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування після зупинення наразі покладені на Державну податкову службу України.
З огляду на вказане, апелянт просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу. Так, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» зазначив, що на розгляд Комісії були надані всі первинні документи, в тому числі і ті, що підтверджують факт поставки товару. В свою чергу податковий орган жодних повідомлень про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, на адресу позивача не надсилав. Також позивач заявив, що з метою аналізу підстав апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, підготовки правової та процесуальної позиції у суді апеляційної інстанції та викладення її у тексті відзиву, позивач був вимушений звернутись за професійною допомогою до АО «Франклін Сайрос», розмір гонорару склав 8 650, 00 грн. Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Поряд з цим, представник Головного управління ДПС в Одеській області просить суд скасувати додаткове рішення, адже на підтвердження витрат на надання правничої допомоги позивач не надав суду доказів ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат. Крім того, Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити Товариству з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік станом на час звернення з позовом до суду.
Позивачем надано відзив на вказану апеляційну скаргу. Так, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУФЕСТ" зазначив, що посилання на необхідність надання Книги обліку доходів та витрат адвоката у апеляційній скарзі є безпідставним, оскільки оплата за надані послуги була прийнята юридичною особою, що підтверджується письмовими доказами. Крім того, в апеляційній скарзі не наведено жодних належних чи допустимим доказів щодо невідповідності стягнутого розміру витрат критеріям співмірності або інших допущених судом першої інстанції порушень.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з таких міркувань.
Судом першої інстанції було встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» (код ЄДРПОУ 41856206) зареєстровано юридичною особою (номер запису: 15571020000002857) та здійснює такі види діяльності за КВЕД: 23.61 Виготовлення виробів із бетону для будівництва (основний); 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; 23.69 Виробництво інших виробів із бетону, гіпсу та цементу; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н.в.і.у.; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду); 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 41.10 Організація будівництва будівель; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.11 Будівництво доріг і автострад.
15.05.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРБУДЕКО» (покупець) було укладений договір поставки № 1505/25-Б, відповідно до умов якого постачальник на умовах цього Договору зобов`язується передавати у власність у обумовлені строки покупцеві тротуарну плитку, бордюри та інші фігурні елементи мощення, за потребами покупця, а покупець зобов`язується приймати і оплачувати вартість вказаного товару.
Згідно з п. 2.1 договору № 1505/25-Б постачальник зобов`язується поставляти товар покупцю на підставі погоджених сторонами письмових заявок покупця, протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту виконання Покупцем п.п. 6.2.1. цього договору. Письмова заявка покупця вважається погодженою постачальником, якщо постачальник надасть покупцю рахунок на оплату відповідної замовленої партії товару. Своєчасно надавати покупцю усі необхідні та належним чином оформлені документи на Товар за даним договором (паспорт якості товару, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні та інші погоджені сторонами документи).
На виконання умов договору позивач виставив рахунок № 114 від 15.05.2025 на суму 999 970, 00 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДЕКО» 16.05.2025 здійснив відповідну оплату, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 96.
26.05.2025 ТОВ «БАУФЕСТ» виставив рахунок № 128 на суму 999 970,00 грн., а Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРБУДЕКО» 27.05.2025 здійснив відповідну оплату, що підтверджується інформаційним повідомленням про зарахування коштів № 111 (додаток № 10).
В період з 19.05.2025 по 31.05.2025 ТОВ «БАУФЕСТ» передано на користь ТОВ «УКРБУДЕКО» тротуарну плитку «ФЕМ СОТИ» 120 мм. сірого кольору на дерев`яних піддонах на загальну суму 1 943 832,00 грн., в тому числі ПДВ 323 972,00 грн., що підтверджується актом звірки.
На підтвердження передачі товару позивачем надано до суду видаткові накладні та товарно-транспортні накладні.
За правилом першої події (оплата) позивачем складено податкові накладні:
- № 233 від 16.05.2025 року на загальну суму 999 790,00 грн, в т.ч. ПДВ 166 631,67 грн.;
- № 234 від 27.05.2025 року на загальну суму 999 790,00 грн, в т.ч. ПДВ 166 631,67 грн.
Вказані податкові накладні направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Проте, згідно з квитанціями реєстрація податкових накладних від 06.06.2025, 10.06.2025 була зупинена відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, у зв`язку з тим, що обсяг постачання товару / послуги 6810 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару / послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).
Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів ( робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Позивач скористався своїм правом та на адресу контролюючого органу ним було направлене повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Судом встановлено, що Комісією Головного управління ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації за розглядом наданого повідомлення та документів, прийнято рішення:
- від 12.06.2025 № 12971603/4185620 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 233 від 16.05.2025;
- від 12.06.2025 № 12971604/4185620 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної № 234 від 27.05.2025.
На вказані рішення позивачем були подані скарги, які рішеннями від 02.07.2025 залишено без задоволення, а рішення від 12.06.2025 № 12971603/4185620, № 12971604/4185620 – без змін.
Не погодившись із рішеннями від 12.06.2025 № 12971603/4185620, № 12971604/4185620, позивач звернувся до суду з позовною заявою.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем разом із поясненнями було надано контролюючому органу повний перелік документів, необхідних та достатніх для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. При цьому у спірних рішеннях контролюючим органом не було зазначено конкретних документів, які були подані Товариством з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ», але складені з порушенням законодавства, або ж не були надані взагалі.
Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з такого.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктами 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
За правилами п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, за приписами п. 3 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин, далі - Порядок № 1165), податкові накладні / розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів / послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).
Відповідно до п.п. 4, 5 Порядку від 11.12.2019 № 1165 (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п.п. 10, 11 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Додатком 3 до Порядку № 1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій.
Зокрема у п. 1 Критеріїв зазначено, що обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
В той же час, відповідачами, суб`єктами владних повноважень, не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що обсяг постачання ТОВ "БАУФЕСТ" товару/послуги, зазначений в податковій накладній, перевищує величину залишку.
Вказані положення Порядку № 1165 кореспондуються із приписами Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 (далі - Порядок № 520).
Разом з цим, відповідно до п.п. 5, 6, 11 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:
договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;
договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують
продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;
первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження;
продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;
розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;
документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
В свою чергу, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
З аналізу наведених вище правових норм слідує, що квитанція про зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН обов`язково повинна містити саме пропозицію платнику податків надати пояснення та копії документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. У пункті 5 Порядку № 520 наведено загальний перелік таких документів, який, до того ж, не є вичерпним.
Водночас, використане у вказаній нормі словосполучення "може включати" свідчить, що у платника податків відсутній обов`язок надати усі документи, перелічені у пункті 5 Порядку № 520. Наданню підлягають лише ті документи, які необхідні для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН, виходячи із специфіки кожної конкретної господарської операції. Рішення про перелік та обсяг таких документів приймає платник податків.
Аналогічні за змістом висновки вже неодноразово викладались Верховним Судом.
Слід зазначити, що висновки у наведених вище постановах викладені стосовно застосування норм Порядку № 1165 у взаємозв`язку з приписами Порядку № 520 до внесення змін до вказаного Порядку наказом Міністерства фінансів України від 12 січня 2023 року № 19 "Зміни до Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".
З 08 березня 2023 року пункти 9, 10 Порядку № 520 було викладено у новій редакції, внаслідок чого було удосконалено механізм розгляду контролюючим органом наданих платником податків письмових пояснень і документів і передбачено як обов`язок контролюючого органу додатково витребувати у платника податків пояснення і документи, яких не вистачає для підтвердження зазначеної у ПН/РК інформації про господарську операцію, так і право платника податків надати такі пояснення і документи за наслідками отримання відповідного повідомлення.
Колегія суддів зазначає, що з метою вирішення питання про наявність / відсутність підстав для реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було встановлено наступний алгоритм взаємодії платника податків та контролюючого органу.
За наслідками отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН пункт 4 Порядку № 520 надає право платнику податків подати на розгляд комісії регіонального рівня письмові пояснення та копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у такій податковій накладній / розрахунку коригування. Загальний перелік таких документів визначений пунктом 5 Порядку № 520.
Якщо платник податків скористався правом подання письмових пояснень та копій документів, то за результатами розгляду останніх комісія регіонального рівня приймає одне із трьох наступних рішень:
1) рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо надані платником податків документи та письмові пояснення підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування;
2) про направлення повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення) - якщо наданих платником податків документів та письмових пояснень недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування. При цьому зміст форми указаного Повідомлення (Додаток 2 до Порядку № 520) свідчить, що у ньому мають бути вказані конкретні документи, які пропонується надати платнику податків;
3) рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН - якщо платник податків надав письмові пояснення та достатній обсяг документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520, але вони не відповідають вимогам законодавства, внаслідок чого не можуть вважатися такими, що підтверджують інформацію, зазначену в податковій накладній / розрахунку коригування.
У випадку направлення платнику податків Повідомлення, такий платник має право подати контролюючому органу додаткові пояснення та копії документів, зазначені у Повідомленні, за результатами розгляду яких комісія регіонального рівня приймає одне з рішень: 1) про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН; 2) про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН. Реалізація такого права має бути здійснена протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення. Неподання платником податків додаткових пояснень та копій документів, зазначених у Повідомленні, або їх неповне подання протягом означеного строку має наслідком прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
У постанові від 24 березня 2025 року у справі № 140/32696/23 Верховний Суд виснував, що якщо за результатами розгляду письмових пояснень та копій документів, наданих платником податків внаслідок отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН, комісія регіонального рівня дійде висновку, що таких пояснень і документів недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, вона направляє платнику податків Повідомлення, в якому зазначає конкретний перелік документів та інформації, які слід надати. Протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання Повідомлення, платник податків може скористатися правом на подання додаткових пояснень та копій документів згідно із змістом Повідомлення. Якщо платник податків не скористався таким правом, то комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в ЄРПН.
У справі, що розглядається, судом встановлено, що Головне управління ДПС в Одеській області не скористалось правом направлення позивачу повідомлення із вказанням переліку документів, яких недостатньо для підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних.
Колегія суддів зазначає, що позивачем на підтвердження здійснення господарських операцій разом з повідомленням було надано пояснення та копії документів на підтвердження господарської операції.
На переконання колегії суддів, зазначених документів вистачало для підтвердження реальності господарської операції та прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у спірних рішеннях контролюючим органом не зазначено конкретних документів, які були надані ТОВ "БАУФЕСТ" та складені з порушенням законодавства, з посиланням на конкретний документ, його реквізити, а також нормативно-правовий акт, якому вони не відповідають.
Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання апелянта, що платником податків не було надано документів щодо придбання та транспортування матеріалів, необхідних для виготовлення товару, а також документів щодо зберігання та транспортування виготовленого товару Товариству з обмеженою відповідальністю «БАУФЕСТ», адже вказана підстава не була покладено в основу спірних рішень.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області є протиправними та підлягають скасуванню.
Також, колегія суддів вважає обґрунтованим задоволення судом першої інстанції вимог позову про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну.
Щодо апеляційної скарги на додаткове рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною першою та третьою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
· на професійну правничу допомогу;
· сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
· пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
· пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
· пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Стаття 134 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частина перша статті 139 КАС України передбачає, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Положення частин першої та другої статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Так, колегія суддів зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, на підтвердження обґрунтованості понесених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 40 000,00 гривень та разом з відповіддю на відзив було долучено документи, що підтверджують такі витрати – доручення, платіжна інструкція та акт про надання правничої допомоги.
Дослідивши надані докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.
Варто зазначити, що апелянт, заявляючи про те, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом є завищеним, не надав жодного доказу у підтвердження вказаної позиції та належним чином її не обґрунтував.
Колегія суддів вважає розмір витрат на правову допомогу заявлений позивачем у розмірі 40 000, 00 грн. не є співмірним, оскільки дана адміністративна справи є типовою справою незначної складності та розглядалася у порядку спрощеного позовного провадження, про що вірно вказано судом першої інстанції.
Враховуючи те, що судом першої інстанції правомірно вказано про завищення витрат на правову допомогу та їх неспівмірність, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви позивача про вирішення питання розподілу судових витрат з огляду на її обґрунтованість в частині послуг, які підтверджуються документально, виходячи з принципу співмірності витрат на оплату послуг адвоката обсягу фактично наданим послугам.
Стосовно посилань апелянта на обов`язковість ведення адвокатом Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, колегія суддів їх не приймає, оскільки предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, сформованими у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.
Отже, апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б бути підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлені судові рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Поряд із цим, у відзиві на апеляційну скаргу позивач наголошує на тому, що був змушений звернутися за професійною правничою допомогою. Однак у відзиві позивачем не заявлено клопотання про стягнення витрат на таку допомогу, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для їх розподілу.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 420/33764/25 - залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2025 року та додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2026 року у справі № 420/33764/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАУФЕСТ" до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		В.А. Голуб	
Судді	  	Ю.В. Осіпов   В.О. Скрипченко