ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року		Справа №380/23344/24 пров. №А/857/29850/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року (суддя Гавдик З.В., м.Львів), -
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУПФ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУПФ-1) в якому просив:
визнати протиправним рішення ГУПФ-1 від 27.09.2024 № 211530007395 про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон №1058-IV) у зв`язку з не зарахуванням до страхового стажу періоду роботи з 23.01.1980 по 22.05.1982 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , та період діяльності як фізичної особи-підприємця (далі – ФОП) з 06.09.2000 по 30.09.2003 ОСОБА_1 
зобов`язати ГУПФ призначити пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV позивачу із зарахуванням до страхового стажу всіх періоду роботи, а саме з 23.01.1980 по 22.05.1982 відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , та період діяльності як ФОП з 06.09.2000 по 30.09.2003 з 20.09.2024.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення ГУПФ про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону №1058-IV. Зобов`язано ГУПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20.09.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV з зарахуванням до страхового стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 період з 23.01.1980 по 22.05.1982, із врахуванням висновків суду. В іншій частині позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволені позову відмовити.
В апеляційній скарзі вказує, що записи трудової книжки позивача про спірний стаж роботи містять певні недоліки, що не дають можливості зарахувати його до страхового стажу.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем протиправно не враховано стаж за записами трудової книжки період з 23.01.1980 по 22.05.1982.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що 20.09.2024 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та пакетом документів для призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності документи позивача розглядалися ГУПФ-1 та відповідно за результатами розгляду поданих документів таким прийнято Рішення про відмову у призначенні пенсії.
Відповідно до Рішення позивачу до страхового стажу не зараховано:
- періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 з 23.01.1980 по 22.05.1982, оскільки запис про звільнення не завірена печаткою. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про періоди роботи видану на підставі первинних документів.
період ведення підприємницької діяльності з 06.09.2000 по 30.09.2003 згідно Витягу ЄРС для ФОП, оскільки відсутні дані з 06.09.2000 по 30.09.2003 про особу в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Згідно Постанови № 22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зараховується з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності, з 01 липня 2000 року підтвердження довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків.
У разі відсутності, починаючи з 01.01.2018, страхового стажу, передбаченого частино першою статті 26 Закону 1058-IV право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 63 роки за наявності страхового стажу з 01.01.2025 по 31.12.2025 включно від 22 до 32 років, та після досягнення віку 65 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.
Згідно поданих документів право на пенсійну виплату з 14.06.2025. Після повторного звернення за призначенням пенсії, право на пенсійну виплату буде переглянуто.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом або свідоцтвом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків.
Отже за наданими документами не взято до уваги, згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , період роботи з 23.01.1980 по 18.09.2024, так як ведення трудової книжки не відповідає пункту 2 підпункту 2.12 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, (зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110; далі – Інструкція №58, та період ведення підприємницької діяльності 06.09.2000 по 30.09.2003.
Страховий стаж позивача на дату звернення складає 28 років 01 місяці 18 днів є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 закону №1058-IV.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.08.1979 ОСОБА_2 працював, зокрема:
з 01.09.1984 по 10.07.1985 навчався в ГПТУ №12 м. Львова;
з 24.07.1985 по 26.09.1985 працював електрогазозварювальником 3 розряду в Будівельному управлінні №51 тресту Львівжитлобуд;
з 03.11.1985 по 14.11.1987 проходив службу в Радянській армії.
з 28.01.1988 по 15.04.1988 працював електрогазозварювальником 3 розряду в Будівельному управлінні №51 тресту Львівжитлобуд;
з 15.09.1988 по 21.08.1989 працював на різних роботах в ЛВО «СВІТАНОК».
Періоди навчання та служби в армії позивач підтвердив також Дипломом серії НОМЕР_2 від 10.07.1985, Військовим квитком НОМЕР_3 від 01.11.1985 та довідкою про періоди служби з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 07.11.2022 №224.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_4 від 23.08.1990 ОСОБА_1 у період з 23.01.1980 по 22.05.1982 працював в цеху ВБМ-1.
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Положеннями частини першої статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку – на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року – не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року – не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року – не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року – не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року – не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року – не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року – не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року – не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року – не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року – не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року – не менше 35 років.
Згідно з частиною першою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі – Закону № 1788-XII) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі статтею 62 Закону «№ 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання статті 62 Закону № 1788-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок № 637).
Згідно з пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку № 637).
У пункті 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, з огляду на наведене, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 1.1 Інструкції № 58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За відсутності зазначених у згаданому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
При цьому, чинним законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах, а також необхідність надання уточнюючих довідок, наказів, відомостей тощо підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відповідні відомості або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Як слідує з матеріалів справи, відповідачем для обчислення пенсії не враховано стаж роботи позивача за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 період з 23.01.1980 по 22.05.1982, оскільки запис про звільнення не завірена печаткою.
Відповідно пункту 2.3 «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях» від 20.06.1974 № 162 всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
При цьому, підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Пенсійний орган не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 року по справі № 754/14898/15-а.
Окрім цього, робітник не може нести відповідальність за неналежне оформлення трудової книжки.
Отже, відповідачем протиправно не враховано стаж за записами трудової книжки серії НОМЕР_1 період з 23.01.1980 по 22.05.1982.
Відтак, належним способом захисту прав позивача є визнання протиправним та скасування Рішення та зобов`язання скаржника повторно розглянути заяву позивача від 20.09.2024 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону 1058-IV з зарахування до страхового стажу періоди роботи відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 період з 23.01.1980 по 22.05.1982, із врахуванням висновків суду.
Оцінюючи наведені скаржником доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 червня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС. 

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич