Справа № 462/4117/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2026 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді – Мруць І. С.,
за участю секретаря судового засідання – Булавки Х.Н.
справа №462/4117/26

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовною заявою представника Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області – Страхоцької Ольги Ярославівни до ОСОБА_1 по стягнення надміру виплачених коштів,-

встановив:

представник позивача Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області – Страхоцька Ольга Ярославівна звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 надміру виплачену пенсію в сумі 11397.84 грн., та понесені судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як особа з інвалідністю третьої групи внаслідок загального захворювання, був одержувачем пенсії по інвалідності призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 27 березня 2025 року на адресу Головного управління надійшло рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Державної установи «Український державний науково- дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства здоров`я України» про те, що ОСОБА_1 з 10 грудня 2024 року не визнано особою з інвалідністю. А тому, на підставі отриманого Рішення виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.04.2025 року, однак за період з 10 грудня 2024 року по 31 березня 2025 року виникла переплата пенсії в сумі 11397,84 грн. а тому просить позов задовольнити.
Ухвалою від 15 травня 2026 року позовну заяву було залишено без руху та в подальшому недоліки усунено.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 29 травня 2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
23.06.2026 року від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Медвідь Василя Осиповича надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві просить у задоволені позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на те, що рішення від 16.01.2025 року № ЦО – 3583 Державної установи «Український державний науково- дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства здоров`я України», яким ОСОБА_1 з 10 грудня 2024 року не визнано особою з інвалідністю, визнано протиправним та скасовано на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року у справі №380/9169/25, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, вважає, що відсутні підстави для застосування ст. 1212 ЦК України. 
Станом на момент винесення рішення - позивачем не подано заперечень на відзив на позовну заяву.
03.07.2026 року від представника позивача Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області – Страхоцької Ольги Ярославівни надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. В обґрунтування клопотання зазначає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення обставин справи, надання додаткових усних пояснень, існує необхідність розгляду даної справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Згідно ч. 6 ст. 279 ЦПК України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов: 1) предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Як вбачається із матеріалів справи, даний спір про стягнення заборгованості, на час подання позову не перевищував 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагає розгляду справи в порядку загального позовного провадження, а тому, для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності проведення судового засідання з повідомленням викликом сторін.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для повного та всебічного встановлення обставин справи немає необхідності проведення судового засідання з повідомленням сторін, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до наявних матеріалів справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 знаходився на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримував пенсію як особа з інвалідністю третьої групи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058.
Згідно з випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією до довідки серії 12 ААВ №009516, виданою Личаківською міжрайонною МСЕК за результатом огляду інваліда 10.12.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено третю групу інвалідності загального захворювання. Інвалідність встановлена до 1 січня 2026 року, дата чергового переогляду 10 грудня 2026 року.
Копію рішення про призначення пенсії суду не надано, проте дані обставини не заперечуються сторонами.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи , що надаються до територіальних органів Пенсійного фонду України Державної установи «Український державний науково- дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства здоров`я України» від 16 січня 2025 року номер ЦО 3583 за ОСОБА_1 групу інвалідності не встановлено, не має підстав визнати особою з інвалідністю.
Згідно протоколу за період 01.12.2024 – 31.03.2025 року ОСОБА_1 виплачено 12263 грн. відповідно до індивідуального перерахунку відбулася перевиплата у розмірі 11397,84 грн. 
Копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на пенсію по інвалідності 3 гр. за загальним захворюванням, термін дії посвідчення - 31.12.2026 року , дата видачі 01.01.2025 р.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року у справі №380/9169/25, яке набрало законної сили 07.01.2026 року, визнано протиправним та скасовано Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико - соціальної експертної комісії від 16.01.2025 за № ЦО – 3583, прийняте щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центр оцінювання функціонального стану особи (49005, м. Дніпро, пров. Феодосія Макаревського, буд. 1а, Код ЄДРПОУ: 03191673).
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. 
Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. 
Статтею 50 Закону № 1058 встановлено дві підстави для повернення пенсіонером сплачених йому пенсійних виплат: коли є зловживання з боку самого пенсіонера, який надав недостовірні дані, що впливають на призначення пенсії; або коли такі дані були наданні страхувальником.
Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.
Згідно з частиною 1 статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії. У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Отже, зловживанням з боку пенсіонера є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Тому для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити, що факт переплати пенсії, що враховуються при її обчисленні, відбувся у зв`язку із поданням пенсіонером завідомо недостовірних відомостей.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суду слід виходити з презумпції дійсності документів, наданих для призначення/перерахунку пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Суд зазначає, що обов`язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у пункті 1 частини 1 статті 1215 Цивільного кодексу України, на яку посилається представниця позивача, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.
Частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказів, які б свідчили про рахункову помилку з боку позивача, чи надання відповідачем завідомо неправдивих даних або підроблених документів, які стали підставою для переплати пенсії, а також зловживань з боку відповідача при отриманні пенсії, представницею позивача не надано.
Крім того, як встановлено судом рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 року у справі №380/9169/25, яке набрало законної сили 07.01.2026 року, визнано протиправним та скасовано Рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико - соціальної експертної комісії від 16.01.2025 за № ЦО - 3583 прийняте щодо ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) Державною установою “Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України” Центр оцінювання функціонального стану особи, на підставі чого позивачем було зроблено висновок про неправомірність отримання пенсійних виплат та здійснено перерахунок.
Отже, представницею позивача не доведено факту зловживань з боку відповідача, його недобросовісності щодо надання недостовірних даних та, відповідно, отримання переплати .
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи вище наведені положення законодавства, а також досліджені у справі докази, суд, оцінивши їх з точки зору достатності для встановлення фактичних обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, дійшов остаточного висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у позові відмовлено, судові витрати залишаються за позивачем.
Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у задоволенні позову представника Головного управління пенсійного фонду України у Львівській області – Страхоцької Ольги Ярославівни до ОСОБА_1 по стягнення надміру виплачених коштів – відмовити.
Сплачений судовий збір – залишити за позивачем.
Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ЄДРПОУ 13814885);
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання – АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Судове рішення складено 07 липня 2026 року.

Суддя: /підпис/ І.С. Мруць