ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний №317/3660/25 Головуючий в 1 інст. Громова І.Б.
Провадження №33/807/466/26 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року      місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 — адвоката Цмоколенко С.Ю. (в режимі відео конференції), розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Цмоколенко С.Ю. на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , військовослужбовець, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови, суддя суду першої інстанції встановив, що 12 липня 2025 року о 12 год. 37 хв. у Запорізькій області, Запорізькому районі, с. Новоолександрівка, вул. Центральна, біля буд. 1 водій ОСОБА_1 керував автомобілем FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 (належить – ОСОБА_2 ), з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога відмовився. Від керування відсторонений шляхом паркування ТЗ без порушень ПДР. Про повторність попереджений.
Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП
Не погоджуючись з вказаною постановою суду, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що оскаржувана постанова є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню через неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для даної справи.
Вважає, що факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення є передчасними та недостовірними, а зміст протоколу про наявність в його діях складу правопорушення є таким, який не відповідає фактичним обставинам справи, винуватим себе не визнає.
Наголошує, що відеозаписами з відеореєстраторів поліцейських зафіксовано повідомлення про виявлення у нього ймовірних ознак наркотичного сп`яніння, зокрема звуження зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, пропозицію пройти огляд на вказаний стан у найближчому медичному закладі та його бажання пройти огляд у порядку запропонованому поліцейським 
Разом із цим, поліцейський запропонував йому пройти такий огляд не в установленому порядку, адже на місці зупинки транспортного засобу відповідного його огляду з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), не провів і навіть не пропонував.
Зауважує, що від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів він не відмовлявся, незгоди з результатом такого огляду не висловлював.
Вважає, що положення п.12 Розділу І Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 9.11.2015року №1452/735, суперечать п.п.6, 7 цієї ж Інструкції, а також вимогам ст. 266 КУпАП, який має вищу юридичну силу, а тому застосовані бути не можуть.
Посилається на те, що є старшим солдатом військової служби за контрактом, в/ч НОМЕР_3 , призваний у липні 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , старший кулеметник. Відповідно до довідки №1002 від 23.01.2023 р. внаслідок перенесеної вибухової травми має зниження порогової світлочутливості обох очей. Отже «звуження зіниці очей» є наслідком перенесеної вибухової травми. Крім того, з медичної документації, складеної при огляді сімейного лікаря КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» 06.03.2024 р. вбачається, що він має блідо-рожевий колір шкірних покровів. Отже блідість є його індивідуальною особливістю, а тому «неприродна блідість» не може бути ознакою наркотичного сп`яніння.
Зауважує, що в порушення вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ані працівник поліції, який його зупинив, ані працівник поліції, який складав протокол не представилися та не назвали своє звання, що підтверджується відеозаписом події.
Просить скасувати постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
10 квітня 2026 року, після початку судового засідання, ОСОБА_1 звернувся з клопотанням про відкладення розгляду справи, на підтвердження поважності своєї неявки до суду зазначив, що станом на час призначення судового засідання у місті Запоріжжя та Запорізької області оголошено сигнал «Повітряна тривога».
Слід зазначити, що наведена підстава ОСОБА_1 не знайшла свого підтвердження, оскільки під час розгляду даної справи 10 квітня 2026 року о 12 годині 00 хвилин в місті Запоріжжя не було оголошено сигнал «Повітряна тривога». При цьому, судові засідання, які були призначенні на 27 лютого 2026 року та 3 квітня 2026 року вже відкладались за заявами ОСОБА_1 з наведеної підстави.
Отже, враховуючи належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про час та місце судового засідання в суді апеляційної інстанції, шляхом доставки смс повідомлення (згідно вимог Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2003 р. п. №28), присутність його захисника – адвоката Цмокаленко С.Ю., яка зазначила про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за його відсутністю, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
У судовому засіданні апеляційного суду адвокат Цмоколенко С.Ю. підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити. Зазначила, що огляд ОСОБА_1 на визначення стану сп`яніння неналежно проведений працівниками поліції.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши адвоката Цмоколенко С.Ю., перевіривши доводи скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вищевказані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.
Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена матеріалами справи, які судом першої інстанції були дослідженні в повному обсязі.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, за обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР№ 389229 від 12 липня 2025 року підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12 липня 2025 року, в якому зазначені виявлені у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук. Огляд за допомогою технічного приладу «Алкотест Драгер 6820» не проводився у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки ТЗ (а.с. 2);
- відеозаписом події, яким зафіксовано рух транспортного засобу FORD FOCUS, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його зупинку. Під час перевірки документів водія, у поліцейського виникли підозри про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння. Слідує візуальний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого у нього виявлені ознаки: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Роз`яснення ОСОБА_1 , що він має право проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння або відмовитися від такого огляду. Зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження медичного огляду. Роз`яснення поліцейським  ОСОБА_1 його процесуальних прав. Складання протоколу (а.с. 6).
Зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, та у своїй сукупності достатні для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
На доводи апеляційної скарги про порушення вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння за участю поліцейського з використанням технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, слід зазначити наступне.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку № 1103 від 17 грудня 2008 року, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно п. п. 2, 4, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння - порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці, (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови.
Згідно з п.12 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Отже, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється лише у лікаря – нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.
У даному випадку у ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме наркотичного сп`яніння, а тому його огляд не проводився поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу.
Таким чином, працівниками поліції було в повній мірі дотримано процедуру проведення огляду водія  ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, визначену ст. 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а матеріалами відеозапису спростовуються доводи ОСОБА_1 про висловлене ним бажання пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
ОСОБА_1 відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, за що настає адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Жодних об`єктивних, вагомих причин, які б можна було розцінити як поважні задля відмови від проходження відповідного огляду, суддя апеляційного суду не вбачає.
На посилання апелянта, що співробітники поліції не представилися, не назвали своє звання слід зазначити, що дана обставина, не може бути покладеною в основу висновків невинуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні та не впливає на правильність кваліфікації його дій. При цьому, відеозапис події засвідчує відсутність вимоги з боку водія ОСОБА_1 поліцейському щодо надання службового посвідчення тощо.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, слід звернути увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 17 грудня 2025 року, якою на  ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду      В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 317/3660/25